K a s   j a u n s   L a t v i j ā ?

Nr. 420: 2005. g. 12 - 17. novembris

Valsts svētkos...

Valsts svētku pasākumi 18.novembrī Rīgā 
Diena  11/17/05    Plkst.10 ekumeniskais dievkalpojums Doma baznīcā (tiešraide LTV 1 un Latvijas radio 1)
- plkst.11 ziedu nolikšana pie Brīvības pieminekļa
- plkst.12 Saeimas svinīgā sēde (tiešraide LTV 1 un Latvijas radio 1) 
- plkst.14 armijas parāde 11.novembra krastmalā, Valsts prezidentes Vairas Vīķes–Freibergas īsa uzruna (tiešraide LTV 1 un Latvijas radio 1) 
- plkst.20 Valsts prezidentes valsts svētku uzruna pie Brīvības pieminekļa (tiešraide LTV 1 un Latvijas radio 1) 
- plkst.21 svētku salūts 11.novembra krastmalā (tiešraide LTV 1) 
- plkst. 21.30 Valsts prezidentes un Imanta Freiberga kunga rīkots koncerts un pieņemšana Latvijas Nacionālajā operā, sākumā īsa prezidentes uzruna (tiešraide LTV 1)

Vīkends vai svētki?
Lauma Mellena,  NRA  11/17/05    Ar katru gadu arvien vairāk dzird runājam, ka 18. novembrī un laikā ap to cilvēki labprāt izmanto brīvdienas, lai dotos nelielā ārzemju ceļojumā tepat uz Dienvideiropu vai nedaudz tālāk, cik nu kura rocība atļauj. Tai pašā laikā visai izplatīta ir frāze: "Tiekamies pēc svētkiem!" Ko īsti mums nozīmē 18. novembris – tikai papildu brīvdienu vai tomēr svētkus? Cik nepieciešama mūsdienu indivīdam ir piederības izjūta kopienai, nācijai, valstij? 
Mediju pārvaldītajā sabiedrībā, kura, spriežot pēc vispārējā noskaņojuma, pārsvarā sastāv no dažādiem guru, stāriem un dīvām, triumfē individuālisms un egoisms; rēķināšanās ar citiem ir lieka greznība, kas tikai sarežģī dzīvi. Par valsti, valstsvīriem un sievām tiek vīpsnāts gan privātajā sektorā, gan marginālo un ne tik marginālo intelektuāļu aprindās – nav nedz lepnuma, nedz veselīgas kolektīvās pašapziņas. Un kur gan lai tāda būtu radusies, ja neatkarības atgūšanas degsme noplakusi sīkmanīgos cīniņos par amatiem, bet rituālā prakse valsts svētkus joprojām atspoguļo kā piemiņas dienu. Šķiet, vēl no padomju laikiem saglabājusies tradīcija šādos gadījumos organizēt akadēmiski svinīgos koncertus ar pūtēju orķestru un koru piedalīšanos. Koncertu programmā parasti ietilpst dramatiska latviešu vokāli simfoniskā mūzika un patētiskas runas, kas pamazām iemidzina šo pasākumu apmeklētājus – pārsvarā ar Latvijas valsti vienos gados vai nedaudz jaunākus. Jaunatne valsts svētkos aprobežojas ar masveida alus kultūras piekopšanu un pulcēšanos krastmalā uz uguņošanu. Nav ne aizliegumu, ne baiļu, ne spītības naidīgas pretvaras priekšā. Viens no maniem vectētiņiem, izbijis mežabrālis, padomju laikā visai uzsvērti svinēja savu vārdadienu, jo vārdadienu kalendārā tā iekrita tieši 18. novembrī.. Bija iemesls.
Skumji, ka daudzi šodien pat neizjūt vajadzību kaut ko svinēt arī tad, ja dziļi sirdī izjūt kādu vārdos neizsakāmu piederību. Tālumā viss šķiet citādi, varbūt tāpēc daudziem liekas jaukāk 18. novembrī saskandināt ar mīļiem cilvēkiem dienvidu pludmalē vai Florences bārā. Vai arī kopā ar draugiem uzlādēt emocijas, piemēram, Bi-2 koncertā, lai atkal nebūtu jāviļas savas tautas kopīgā svinēt nemācēšanā.
Cik valstij izmaksā svētku diena?
Ilze Šteinfelde,  NRA  11/17/05    Brīvdienas stimulē patēriņa pieaugumu, cilvēki vairāk izklaidējas, iepērkas un ceļo.
Latvijā nav daudz valsts svētku dienu, vienu no tām – Latvijas Republikas proklamēšanas dienu – svinēsim rīt. Lai gan politiķi apgalvo, ka brīvdiena valstij izmaksā ļoti dārgi, ekonomisti ir pretējās domās. Turklāt svētku dienās cilvēki vairāk iepērkas, izklaidējas un galu galā atpūšas.
Pēc Ekonomikas ministrijas aprēķiniem, viena brīvdiena Iekšzemes kopprodukta vērtību (IKP) var samazināt ne vairāk kā par 0,04 procentiem. IKP 2004. gadā salīdzināmās cenās bija 7,359 miljardi latu. Pērn viena brīvdiena IKP samazināja par 2,9 miljoniem latu. Šogad, pieņemot, ka IKP varētu būt par 10% lielāks, viena valsts svētku diena IKP lielumu var samazināt par 3,2 miljoniem.
Ekonomikas ministrijas sabiedrisko attiecību nodaļas vadītāja Evita Urpena skaidroja, ka arī papildu brīvdienas noteikšana praktiski neietekmētu tautsaimniecības attīstības vispārīgos rādītājus un valsts budžeta ieņēmumus. Turklāt lieka brīvdiena minimāli ietekmē gada kopējos preču un pakalpojumu izlaides apjomus, jo saražoto preču un pakalpojumu apjoms pārsvarā ir atkarīgs no kopējā pieprasījuma (ārējā un iekšējā). Ārējā pieprasījuma līmenis ir noteikts, bet iekšējais pieprasījums var svārstīties mēneša griezumā, bet kompensēsies ar izmaiņām citās dienās vai mēnešos, gada rādītājiem nemainoties. 
Vidējie valsts konsolidētā budžeta nodokļu ieņēmumi vienā darba dienā 2004. gadā vidēji bija 8 miljoni latu. Tomēr tas nenozīmē, ka valsts budžets šo summu zaudē katrā svētku dienā, jo obligātie maksājumi tiek veikti pirms vai pēc svētku dienas. Brīvdienas stimulē arī iedzīvotāju patēriņa pieaugumu, kas savukārt veicina mazumtirdzniecības apjomu pieaugumu. Īpašu uzdevumu ministrijas speciālisti norāda, ka brīvdienas atstāj arī pozitīvu ietekmi uz Latvijas tautsaimniecības attīstību, jo, pieaugot iedzīvotāju brīvajam laikam, attīstās tādas ekonomikas nozares kā tūrisms (tajā skaitā iekšzemes) un tirdzniecība. 
Lai mazinātu darba devēju papildu izmaksas, kas rodas, apmaksājot darbu svētku dienās, darba devēji var noteikt īsāku darba laiku šajās dienās, kā arī piešķirt atpūtu citā nedēļas dienā. Tomēr saskaņā ar Veselības ministrijas aprēķiniem līdz 2006. gada 1. jūlijam darba samaksa vienā svētku dienā veselības aprūpes sistēmā strādājošajiem ir 935 400 latu. Savukārt no 2006. gada 1. jūlija – 977 800 latu. Pieņemot, ka svētku dienā nodarbināti tiek apmēram 30% no veselības aprūpē strādājošajiem, darba samaksai šiem nodarbinātajiem vienā svētku dienā nepieciešami 293 400 latu. Pārējās valsts budžeta iestādēs nodarbināto darba samaksa papildu svētku dienu noteikšanas gadījumā nerada ietekmi uz valsts budžetu.
Latvijas Darba devēju konfederācijas Korporatīvās pārvaldes eksperte Iveta Ķelpe skaidroja, ka viena zaudēta darba diena tikai rūpniecībā vien Latvijā rada deviņu miljonu latu zaudējumus nesaražotās rūpnieciskās produkcijas dēļ. Būvniecībā viena papildu brīvdiena radītu divu miljonu latu zaudējumus. 
Savukārt tirdzniecības centra Olympia mārketinga vadītaja Sarmīte Veikle skaidroja, ka apmeklētāju skaits brīvdienās un svētku dienās palielinās par aptuveni 20–30 procentiem. "Arī 18. novembrī prognozējam cilvēku pieplūdumu, taču tajā pašā laikā jāatzīmē, ka šajos svētkos cilvēkiem iepirkšanās nav primāra. Tā ir brīva diena, turklāt vakarā 11. novembra krastmalā būs salūts – un gan pirms, gan pēc salūta cilvēki tradicionāli meklē siltu un patīkamu vietu, kur kopā pavadīt laiku. Tirdzniecības centru apmeklējums mūsdienās ir kļuvis kas vairāk par vienkāršu iepirkšanos tās klasiskajā izpratnē, it īpaši ģimenēm ar bērniem. Tas ir notikums, kas saistās ar patīkamām izklaides iespējām, kopīgu ēdienreizi, patērzēšanu ar draugiem un, protams, arī nepieciešamo lietu iegādi," sacīja S. Veikle.
Vācijā ir 17 oficiālo svētku dienu, Latvijā – tikai 11, turklāt trīs no tām – Pirmās un Otrās Lieldienas un Mātes diena – tiek svinētas brīvdienās, sestdienās un svētdienās. Vācijā arī darba nedēļa, kuras ilgums ir 35 stundas, ir īsāka nekā daudzās citās Eiropas valstīs.
Arī atvaļinājums Vācijā ir garāks nekā citās Eiropas Savienības (ES) valstīs. Vācijā ikgadējā atvaļinājuma ilgums ir 30 dienu, salīdzinot ar 26 dienām vidēji ES. Desmit jauno ES valstu iedzīvotāji gadā strādā vidēji 112 stundu jeb gandrīz trīs darba nedēļas vairāk nekā 15 veco ES valstu iedzīvotāji, konstatēts Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda (EFILWC) pētījumā. Zviedrijā strādājošajiem, piemēram, pagājušajā gadā bija 44 atvaļinājuma un svētku dienas – divas reizes vairāk nekā Igaunijā, Lietuvā, Polijā un Slovēnijā, norāda pētījuma autori. Pētījumā secināts, ka ilgākais darba nedēļas garums ES valstīs ir Latvijā, Lielbritānijā un Polijā, bet īsākais – Itālijā, Francijā un Nīderlandē.
Par Latvijas patriotiem sevi uzskata 50% nepilsoņuDELFI  11/17/05    Gandrīz trīs ceturtdaļas Latvijas iedzīvotāj – 73% - uzskata sevi par valsts patriotiem, turklāt par Latvijas patriotiem sevi uzskata arī 50% nepilsoņu, liecina SKDS veiktā aptauja. 
Apgalvojumam “uzskatu, ka esmu Latvijas patriots” pilnībā piekrīt 35,4%, drīzāk piekrīt 37,5%, drīzāk nepiekrīt 14,8%, bet pilnībā nepiekrīt 5,6% aptaujāto. 
Latvijas pilsoņu vidū sevi par patriotiem uzskata 79,2%, bet nepilsoņu vidū – 49,9%. 
Pērn sevi par patriotiem nosauca 68,9% iedzīvotāju, bet 2003.gadā – 74,6%. 

Polītikā…

Par partijas "Jaunais laiks" vadītāju atkārtoti ievēl Repši  
LETA  11/12/05    Šodien partijas "Jaunais laiks" (JL) kongresā atkārtoti par partijas vadītāju ievēlēts līdzšinējais priekšsēdētājs, aizsardzības ministrs Einars Repše.
Balsojuma laikā tika iesniegti 536 biļeteni, no kuriem viens tika atzīts par nederīgu. Tomēr rezultātā par Repši nobalsoja 329 delegāti, bet par otru izvirzīto kandidātu JL partijas vadītāja amatam, ekonomikas ministru Krišjāni Kariņu (JL) balsoja 205 delegāti.
Līdz ar to Repše atbilstoši partijas statūtiem atkārtoti ievēlēts par partijas vadītāju uz divu gadu pilnvaru termiņu.
Kā liecina aģentūras LETA arhīvs, Repše 2001.gada augustā paziņojis, ka gatavs uzņemties jaunas labējas partijas veidošanu, taču par to vēlas saņemt vienreizēju honorāru USD 1 000 000 darbu uzsākot; AS "Hansabanka" atvērti divi konti ziedotājiem - viens domāts jaunveidojamās partijas vadītāja darbības nodrošināšanai, otrs - partijas turpmākā darba finansēšanai.
Līdz ar to 2002.gada februārī partijas "Jaunais laiks" dibināšanas sapulcē ievēlēts par partijas priekšsēdētāju. 2002.gada oktobrī kandidējis 8.Saeimas vēlēšanās no JL saraksta un tajā ticis ievēlēts. Jau 2002. gada novembrī Saeima ar 55 deputātu balsīm apstiprinājusi Repšes veidoto valdību, tādējādi kļuvis par Ministru prezidentu.
2004.gada janvārī atkārtoti ievēlēts par JL priekšsēdētāju uz divu gadu pilnvaru termiņu, taču jau pēc neilga laika 2004.gada februārī paziņojis par savas vadītās valdības demisiju. 2004.gada februārī JL atkārtoti izvirzījusi premjera amatam, taču pārējās partijas atteikušās strādāt Repšes veidotajā valdībā. 
2004.gada decembrī kļūst par aizsardzības ministru Aigara Kalvīša (TP) valdībā.
Tomēr 2004.gada janvārī Saeima atbalstījusi parlamentārās izmeklēšanas komisijas izveidi Repšes finansiālo darbību pārbaudei sakarā ar publikācijām presē par Repšes iegādātajiem nekustamajiem īpašumiem, jo pēc plašsaziņas līdzekļu sniegtās informācijas, Repše 2003.gada laikā iegādājies septiņus nekustamos īpašumus, iedzīvodamies ievērojamos parādos un iztērējot gandrīz 324 000 latu. 

Emsis tīklu teorijas neskaidro 
Gunta Sloga,  Diena  11/15/05    Joks vai pārpratums — tā deputātiem un politiskās dzīves vērotājiem pirmajā brīdī gribējies vērtēt no Saeimas deputāta un parlamenta Nacionālās drošības komisijas vadītāja Induļa Emša (ZZS) mutes birstošās pērles par antidemokrātisku tīklveida struktūru darbību Latvijā. Viņš pēdējo nedēļu laikā šādām struktūrām paguvis pieskaitīt ne vien teroristus un noziedzīgos grupējumus, bet arī katoļu baznīcu, datortīklus, medijus, nevalstiskās organizācijas un uzņēmēju Džordžu Sorosu. Taču, lai arī viņš ļauj noprast, ka ar šiem izteikumiem jokus nedzen, I.Emsis tā arī nav spējis sniegt konkrētus pierādījumus vai faktus savām teorijām. Tā vietā viņš pievēršas neskaidriem minējumiem un vispārinājumiem.
Sociologs Aivars Freimanis pamanījis, ka I.Emša runu plūdi pastiprinājušies pēc tam, kad tika izlemts iekļaut melnajā sarakstā krievu uzņēmēju Borisu Berezovski. Jezgā ap B.Berezovski bija iesaistīta arī sevi par ZZS atbalstītāju dēvējusī Ilona Līce un tas varēja padarīt I.Emsi vēl nervozāku, uzskata A.Freimanis. To netieši intervijā Latvijas Avīzei (LA) atzīst arī I.Emsis pats: "Par šiem tīkliem sāku runāt tikai tāpēc, ka ļoti spēcīgi uzplaiksnīja Berezovska skandāls." Tas mudinājis analizēt šādu struktūru, tai skaitā B.Berezovska lomu. "Taču tāds pats "brālis" kā Berezovskis ir Soross, kuram Latvijā ir savs fonds un turklāt jau no 1990.gada," LA saka deputāts.
"Viņu nodomi ir ļauni. Viņi vēlas, lai cilvēki zaudē uzticību savām valdībām; viņi cenšas parādīt, ka ievēlēta valdība nespēj pildīt savas funkcijas un nevar pārvaldīt valsti," — tā I.Emsis par tīklveida struktūrām saka lietuviešu avīzei Respublika. I.Emsis ir Saeimas Nacionālās drošības komisijas vadītājs, kuram ir pieeja valsts noslēpumiem un iespēja piedalīties Nacionālās drošības padomes sēdēs. Viņaprāt, Sorosa fonda aktivitātes jo īpaši esot vērstas ziņu mediju virzienā. Tā LTV Panorāmas mērķis esot traucēt Latvijas neatkarības nostiprināšanu, radikalizējot sabiedrību un neitralizējot "normāli domājošo cilvēku".
I.Emsis intervijā lietuviešu avīzei Respublika uzsver, ka ir jāpastiprina sadarbība ar ES un NATO struktūrām. Arī LTV viņš sacījis, ka par šiem jautājumiem runājis saietos Briselē un citviet, tāpat ar cilvēkiem no speciālām drošības institūcijām. Dienas lūgts precizēt, kas ir šīs drošības struktūras, ar kuru pārstāvjiem viņš ticies un plāno arī turpmāk sarunāties, I.Emsis atbild, ka tās ir parlamenta līmeņa grupas. Tā, piemēram, viņš drīzumā gatavojoties doties uz Ukrainu, kur tiksies ar šīs valsts parlamenta drošības un aizsardzības komisiju vadītājiem.
Jāpiebilst, ka I.Emsis ik pa laikam nācis klajā ar neordināriem izteikumiem. Viņš ir sacījis, ka B.Berezovska braucieniem uz Latviju "ar nacionālo drošību ir tikpat daudz sakara, cik Allažu kazu krišanas gadījumā". Pēdējo nedēļu spožākā pērle ir izteikums par iztikas minimumu. Lūgts minēt piemēru tam, kā tiek noniecināta Latvijas valsts, I.Emsis LTV teica: "Iztikas minimums. (..) es kā biologs zinu, ka tas jēdziens ir dzīvnieku valstī pielietots jēdziens, ko nelieto sabiedrībā." Tālāk sekoja pieņēmumi par iztikas minimuma aprēķināšanu proteīnos, žurkās, kaķos, suņos.
A.Freimanis uzsver, ka I.Emša izteikumos jaušami sazvērestību teoriju elementi. Tam piekrīt arī cits Saeimas Nacionālās drošības komisijas loceklis Artis Kampars (JL), piebilstot, ka šādas shēmas ir gadsimtiem senas un daļā sabiedrības arī populāras. Viņam neesot pieņemami I.Emša izteikumi, jo ZZS deputātam ir tikai pieņēmumi, fakti. "Ne visu sapratu, ko viņš teica," — tā Dienai atzīst viens no Nacionālās drošības komisijas locekļiem Mareks Segliņš (TP). Viņš I.Emša vietā ar šādiem izteikumiem klajā nebūtu nācis. Cits komisijas loceklis Jānis Šmits (LPP) no komentāriem atturējās.
Diplomātiskajās aprindās lielākas bažas izraisījuši I.Emša prātojumi par to, cik nozīmīga ir partnerība ar ASV. "Es tomēr vairāk uzticos Eiropas vienotībai nekā draudzībai ar ASV. Jo uzskatu: ja ASV vajadzēs izlemt, vai tai ir svarīgākas Baltijas valstu intereses vai kāds naftas lauks, izšķirsies par naftas laukiem," viņš sacījis. Latvijas vēstnieks NATO Aivis Ronis cer, ka šis ir pārpratums. "Grūti iedomāties, ka Saeimas Nacionālās drošības komisijas vadītājs saviem karavīriem, kuri sargā drošību Irākā, Afganistānā un Kosovā kopā ar amerikāņiem, saka, ka viņi saviem ieroču brāļiem laikam īsti nevar uzticēties," saka A.Ronis.
Taču I.Emsis paliek nelokāms. "Tie, kas normāli pasauli redz, zina, ka tīkli eksistē," viņš pirmdien uzsvēra Dienai.

Latvijas vēstnieks NATO iesniedz atlūgumu 
Gunta Sloga,  Diena  11/15/05    Latvijas vēstnieks NATO Aivis Ronis jau pirms divām nedēļām iesniedzis atlūgumu un Ārlietu ministrija (ĀM) to pieņēmusi, pirmdien Dienai apliecināja ĀM valsts sekretārs Normans Penke. A.Ronis savu lēmumu pamatojot ar personiskiem motīviem.
"Jā, tas ir noticis," atlūguma iesniegšanu Dienai apliecināja arī A.Ronis. Viņš palikšot savā amatā līdz decembra otrajai pusei. Šim lēmumam neesot nekāda sakara ar politiku, A.Ronim "nav plānu, nav nepieciešamības, nav intereses" iesaistīties šajā sfērā. Jautāts, ko viņš grasās darīt, A.Ronis atbild: "Tie nebūs seklāki ūdeņi, kuros es iepeldēšu. Tas tā vai citādi būs saistīts ar ārlietām." Kas tas būs, viņš nevēlas teikt. N.Penke stāsta, ka savā atlūgumā A.Ronis lūdz iespēju atgriezties atpakaļ diplomātiskajā dienestā pēc diviem gadiem. ĀM, izskatot viņa atlūgumu, tam esot piekritusi.
A.Ronis, viens no pieredzējušākajiem Latvijas diplomātiem, sāka darbu ĀM 1991.gadā, ir strādājis vēstniecībās Turcijā un Zviedrijā, bijis valsts sekretāra vietnieks. Pirms nosūtīšanas uz darbu NATO mītnē pērnā gada septembrī viņš bija vēstnieks ASV. Jautāts, kādēļ izlēmis pamest amatu tieši tagad, kad aliansei jāizšķiras, vai tās nākamā gada sammits notiks Rīgā, diplomāts saka, ka šo lēmumu pieņēmis jau pirms ilga laika. "Mana atrašanās vai neatrašanās šajā amatā neietekmēs sabiedroto lēmumu," uzskata A.Ronis. 
Ārlietu ministrs Artis Pabriks (TP) jau sācis meklēt jaunu vēstnieku.

Gravas nebūs Repšes komandā, bet strādās partijā 
Ināra Egle,  Diena  11/15/05    Jaunā laika valdes vēlēšanas ir pirmās vēlēšanas piecdesmit gadu laikā, kurās JL ģenerālsekretārs Uldis Grava piedzīvojis zaudējumu. Tā viņš pirmdien presei raksturoja izjūtas pēc JL kongresa un atzina, ka otrdien ir plānojis atteikties arī no JL ģenerālsekretāra amata. Iespējamā pēcteča vārdu U.Grava nevēlējās nosaukt un tāpat kā iepriekš JL līderis Einars Repše norādīja, ka tas ir jaunās valdes kompetencē. Tā par šo jautājumu plānojusi runāt otrdien, bet, iespējams, jaunais ģenerālsekretārs šonedēļ vēl netiks izraudzīts. 
Jau tas, ka JL vadītāja E.Repšes atbalstīto valdes locekļu kandidātu vidū nebija U.Gravas, vairākiem partijas biedriem radīja aizdomas, ka tā esot izrēķināšanās ar citādi domājošajiem, jo U.Grava bija viens no tiem, kas ierosināja diskusiju par JL vadītāja tēlu un darbību. "Es tiku pierakstīts kā partijas vadītāja pretinieks," atzina U.Grava, pieļaujot, ka šis apstāklis varēja ietekmēt valdes vēlēšanu rezultātu viņam par sliktu. "Bet es neesmu aizvainots un nekur nepazudīšu, tad redzēsim, ko viens ierindas biedrs var partijā izdarīt," teica U.Grava, kurš ir arī Liepājas domes deputāts. Viņš jūtoties daudz labāk, neiekļuvis valdē, nekā ja būtu tajā ievēlēts ar vienas balss pārsvaru. Tāds bija sākotnējais rezultāts, bet balsu pārskaitīšanā tika konstatēts, ka U.Grava tomēr nav saņēmis nepieciešamo vairākumu.
Kā vienu no iespējamajiem ģenerālsekretāra kandidātiem Edgars Jaunups pagājušajā nedēļā nosauca savu domubiedru, Saeimas deputātu, Reģionālās padomes priekšsēdi Arti Kamparu, kas toreiz atzina — ja tas tiktu piedāvāts, viņš būtu gatavs runāt par šādu priekšlikumu. Taču tādā gadījumā viņam būtu ierosinājumi par radikālām pārmaiņām partijas darba organizēšanā un, ja šie nosacījumi tiktu akceptēti, viņš varētu piedāvājumu pieņemt. 
Taču šonedēļ pēc kongresa kā iespējamais ģenerālsekretārs ir minēts pats E.Jaunups, kura vārds kontekstā ar šo amatu izskanēja jau tad, kad viņš atteicās no Saeimas deputāta mandāta. Pagājušajā nedēļā E.Jaunups sacīja, ka apšauba savas iespējas savienot visus pienākumus un redzot amatam piemērotākus cilvēkus. E.Jaunups ir JL kontaktpersona ar premjera biroju, Tieslietu ministrijas parlamentārais sekretārs, kā arī ar padomiem palīdz vēl diviem ministriem un Rīgas domniekiem. Pirmdien E.Jaunups atzina, ka viņš ir uzrunāts, bet neko nevēloties komentēt pirms aprunāšanās ar valdi. Neoficiāli izskanējis, ka viņu šajā amatā vēloties redzēt JL līderis E.Repše, kas ir izvairījies atbildēt, kam vajadzētu būt ģenerālsekretāram.

Likumā liegs pašvaldībām ierobežot azartspēļu biznesu 
LETA  11/15/05    Ja uzņēmums būs iesniedzis visus nepieciešamos dokumentus, pašvaldībām būs tam jāizsniedz atļauja rīkot azartspēles, paredz šodien Saeimas Budžeta un finanšu komisijas izskatīšanai galīgajā lasījumā atbalstītais jaunais azartspēļu un izložu likumprojekts.
Priekšlikumu sagatavojis Tautas partijas deputāts Mihails Pietkevičs, kurš sēdē skaidroja, ka šādas izmaiņas ir nepieciešamas, jo jaunais likums azartspēļu organizētājiem noteiks ļoti stingras normas, tāpēc vairs nebūtu pieļaujams, ka pašvaldības šo biznesu regulē pēc savas izpratnes.
Iepriekš Saeima, izskatot šo likumprojektu, bija atbalstījusi normu, ka pašvaldībām ir tiesības noteikt teritorijas, kurās aizliegts organizēt azartspēles.
Komisijas priekšsēdētājs Atis Slakteris (TP) aģentūrai LETA skaidroja, ka pēc likuma spēkā stāšanās, kas paredzēta 2006.gada 1.janvārī, pašvaldībām būs jāizsniedz pieteiktās licences azartspēļu rīkošanai, līdz ar to spēkā vairs nebūs Rīgas domes un vēl 16 pašvaldību noteiktie ierobežojumi.
Saskaņā ar likumprojektu azartspēles nav atļauts organizēt valsts iestādēs, baznīcās, ārstniecības un izglītības iestāžu ēkās, tirgos, veikalos, bāros un kafejnīcās.
Komisija šodien noraidīja visus Latvijas Pirmās partijas (LPP) frakcijas sagatavotos priekšlikumus, kas paredzēja ievērojami stingrākas normas. Netika atbalstīts ierosinājums, kas ļautu azartspēlēs piedalīties tikai tām personām, kuras sasniegušas 21 gada vecumu.
Tika noraidīts arī priekšlikums noteikt, ka azartspēles nedrīkst organizēt tuvāk par 500 metriem no baznīcām, ārstniecības un izglītības iestādēm.
Ierosināts no 2006.gada neizsniegt licences azartspēļu organizēšanai ārpus kazino un spēļu zālēm, savukārt no 2007.gada paredzēts aizliegt uzstādīt un ekspluatēt azartspēļu automātus ārpus kazino un spēļu zālēm.
Likumā tiks pieprasīts spēļu zālēs izmantot vismaz 20 azartspēļu automātus. Pašlaik spēļu zāles atvēršanai pietiek ar desmit spēļu automātiem. Spēļu zālēs būs obligāta nepārtraukta spēles telpu iekšēja un ārēja videonovērošana, kā arī visi ieraksti būs jāglabā septiņas dienas. Iecerēts, ka kazino Rīgā turpmāk būs obligāti vismaz desmit spēļu galdi, bet ārpus galvaspilsētas - vismaz pieci. Pašlaik šī norma Rīgā ir pieci, bet ārpus Rīgas - trīs spēļu galdi.
Iecerēts, ka no 2007.gada azartspēļu organizēšanas speciālo licenci varēs saņemt kapitālsabiedrības, kuru apmaksātais pamatkapitāls nebūs mazāks par vienu miljonu latu. Pašlaik likumā noteikts, ka līdz 2007.gadam šo uzņēmumu pamatkapitālam jābūt ne mazākam par 150 000 latu, bet līdz 2013.gadam tas pakāpeniski jāpalielina līdz 400 000 latu.
Azartspēļu organizētājiem būs aizliegts izsniegt klientiem jebkādus aizdevumus, kā arī piedāvāt pārtiku un dzērienus bez maksas azartspēļu vietās.
Azartspēļu organizēšanas vietās būs aizliegta azartspēļu ārējā reklāma, turklāt spēļu organizētājiem būs pienākums izvietot spēļu vietās labi redzamus uzrakstus, kas brīdina, ka azartspēles var izraisīt atkarības problēmas. Spēļu zālēs būs arī jābūt iespējai saņemt bukletu par paškontroles testu, vai azartspēles nav kļuvušas par problēmu.
Projekta autori prognozē, ka līdz ar likuma izmaiņām Latvijā spēļu automātu skaits samazināsies no 13 300 līdz 9300, spēļu zāļu skaits - no 670 līdz 340, bet kazino skaits - no 15 līdz 11.
Galīgajā lasījumā likumu plānots pieņemt ceturtdien, 17.novembrī. 

Jēkabsons: mācītāju partija pārtapusi par Šlesera partiju 
Ināra Egle,  Diena  11/16/05     Latvijas Pirmā partija no mācītāju partijas ir kļuvusi par viena cilvēka — Aināra Šlesera partiju, saka LPP pirmais priekšsēdis Ēriks Jēkabsons. Viņš pirms nākamā gada sākumā paredzētās sarunas ar LPP valdi vairāk neko nevēlas teikt par iemesliem, kuru dēļ pat bija apsvēris iespēju no LPP aiziet. Tobrīd politiķi bija sarūgtinājis arī tas, ka savas demisijas dienās atbalsta vietā viņš esot saņēmis vairāku kolēģu aizmugurisku vēršanos pret viņu. LPP agrākā līdera atkāpšanās no iekšlietu ministra amata atklāja arī problēmas Latvijas Pirmajā partijā.
Ē.Jēkabsons ar A.Šleseru ne tikai kopā dibināja LPP, bet bija arī seni draugi. A.Šlesers viņu pārliecināja atgriezties no Amerikas Latvijā. Lai atgūtu Latvijas pilsonību, Ē.Jēkabsons atteicās no ASV pilsonības. Nākamajā nedēļā Ē.Jēkabsons līdz Ziemassvētkiem dosies uz ASV, kur dzīvo viņa dēli un pirmā sieva, un šo braucienu skaidro tikai ar ģimenes apstākļiem. Pārcelties pavisam uz ASV viņš neplānojot, taču vēl nav pārliecināts, vai startēs uz 9.Saeimu LPP sarakstā. Viņš norāda arī uz LPP ideoloģisko svaidīšanos. "Mēs neesam skaidri labēji konservatīva, nacionāla partija ar stingru mugurkaulu, no kā cieš mūsu reitings. Mūsu centriskums ir ļoti pragmatisks un nav uz vērtībām balstīts, bet es no saviem ideāliem neesmu atteicies," Dienai sacīja Ē.Jēkabsons. Viņš atgādināja PCTVL piecu deputātu pārvilināšanu uz LPP, kā arī apvienību ar Latvijas ceļu. LPP priekšsēdis Juris Lujāns turpretim uzskata, ka partija ideoloģiski stingri ir ievērojusi kristīgās morāles vērtības savā darbībā.
Pret apvienību ar LC bija arī LPP valdes priekšsēdis Juris Radzevičs, norādot uz abu politisko spēku ideoloģiskajām atšķirībām. Kopš tā laika viņš ticis attālināts no sarunām ar LC. Kad mediji saņēma ziņu par LPP valdes lēmumu veidot apvienību ar LC, J.Radzevičs Dienai to nevarēja komentēt, jo nezināja, ka valde par to būtu lēmusi. Valdes priekšsēdis tika ignorēts arī iekšlietu ministra demisijas laikā. Tad A.Šlesers bija ārpus valsts un J.Radzevičs sasauca valdes sēdi, lai lemtu par partijas tālāko rīcību. Taču pēc A.Šlesera zvana sēde tika atcelta. Kā bijušais iekšlietu ministra padomnieks jaunā ministra Dzintara Jaundžeikara komandā viņš vairs netika aicināts.
"Partijai nav kopīgas stratēģijas. Uztrauc tas, ka nekas nav darīts no tā, ko Juris Lujāns solīja pēc aiziešanas no Rīgas domes. Partiju vada viens no priekšsēža vietniekiem Ainārs Šlesers," Dienai sacīja J.Radzevičs. Viņš sola "aktīvi izmantot iespēju strādāt partijā, paust savu viedokli, bet, ja redzēšu, ka tas nav vajadzīgs, būs jāpieņem lēmums par savu politisko darbību". J.Lujāns domā, ka J.Radzevičs nav varējis izteikties par LPP sēdē lemto tāpēc, ka tā ir bijusi slēgta, un tad runātais netiekot izpausts. Vaicāts, kādi jautājumi valdes sēdē darba kārtībā ir šotrešdien, LPP priekšsēdis atbildēja: "To es nezinu, es tikai saņēmu īsziņu, ka būs sēde." Viņu kā LPP vadītāju nejūtot tāpēc, ka atšķirībā no A.Šlesera viņš nav valsts amatos un mediji tāpēc viņam nesekojot, uzskata J.Lujāns.
A.Šlesers Dienai teica, ka Ē.Jēkabsonam ir bijušas iespējas šajos gados sevi pierādīt darbā. Ir jāatgādina, ka Ē.Jēkabsona dzīves stils, kad darbs mijās ar personīgās dzīves jautājumu kārtošanu, bija pamanāms jau Induļa Emša valdībā, bet LPP viņu nominēja ministra amatam atkārtoti arī Aigara Kalvīša valdībā. "Ministra nomaiņa nav nekādi svētki. Tā nu ir sanācis, ka korekcijas radīja dažādas izmaiņas," teica A.Šlesers, norādot, ka Dz.Jaundžeikars ir patstāvīgi veidojis savu komandu, tāpēc tajā neesot J.Radzeviča. "Ikviens ir aicināts aktīvi piedalīties partijas dzīvē, un tie, kas būs strādājuši, arī startēs mūsu apvienības sarakstā uz vēlēšanām. Labprāt es redzētu arī Ēriku strādājam," teica A.Šlesers.
Apvienība ar LC nav izveidota vienā dienā, bet diskusiju rezultātā, un šajās sarunās piedalījās abu partiju darba grupas, norādīja A.Šlesers, kurš savu dominanti partijā saista ar to, ka aktīvi strādājot. Otrdien vakarā Dienai kļuva zināms, ka A.Šlesers jau bija sazvanījis ar partijas dzīvi neapmierinātos un norunājis tikšanos, lai pretrunas kliedētu.

Iedzīvotāji nepiekrīt nodokļu izlietojumamDELFI  11/15/05    Lielākā daļa (68%) iedzīvotāju uzskata, ka nodokļos iekasētā nauda Latvijā tiek izlietota nepareizi, bet tikai nedaudz vairāk kā desmitā daļa iedzīvotāju – 12% uzskata, ka nodokļos iekasētā nauda tiek izlietota pareizi, liecina sabiedriskās domas pētījumu centra SKDS septembrī veiktās aptaujas dati. 
Iepriekš veikto pētījumu dati arī liecina, ka lielākā daļa iedzīvotāju kritiski vērtē iekasēto nodokļu izlietošanu: laika posmā no 1997.gada līdz 2005.gadam respondentu īpatsvars, kas uzskata, ka nodokļu izlietojums ir nepareizs svārstās no 65% līdz 75%. 
Raksturojot iedzīvotāju atbildes, var secināt, ka 2005.gadā respondenti nodokļu izlietošanu par pareizu uzskatījuši retāk (12%) nekā 2004.gadā (17%). Savukārt salīdzinoši liela daļa aptaujāto (20%) norādījuši, ka nevar paust viedokli par šo jautājumu. 
Analizējot dažādu sociāldemogrāfisko grupu atbildes, var konstatēt, ka biežāk nekā caurmērā nodokļu izlietojamu par pareizu uzskata aptaujātie vecumā no 18 līdz 24 gadiem, valsts sektorā nodarbinātie, kā arī iedzīvotāji ar augstiem ienākumiem. 
Savukārt to, ka nodokļi tiek izlietoti nepareizi biežāk nekā caurmērā norādījuši respondenti vecumā no 35 līdz 44 gadiem, privātajā sektorā nodarbinātie, Vidzemē un Zemgalē dzīvojošie, kā arī aptaujas dalībnieki lauku apvidos. 
Dati iegūti SKDS Latvijas pastāvīgo iedzīvotāju aptaujā, veicot tiešās intervijas respondentu dzīves vietās arr stratificētās nejaušās izlases metodi. Kopumā tika aptaujāti 1009 respondenti vecumā no 18 līdz 74 gadiem visā Latvijā.
Repše: valdība ir uz izjukšanas robežas 
LETA  11/16/05    Aigara Kalvīša (TP) vadītā valdība ir uz izjukšanas robežas, trešdien pēc tikšanās ar premjeru žurnālistiem paziņojis partijas "Jaunais laiks" (JL) vadītājs Einars Repše.
"Šķiet, ka ir sācies Kalvīša valdības gals," teica JL priekšsēdētājs. Savukārt Kalvītis JL līdera izteikumu novērtēja kā emocionālas pārdomas par tehnisku jautājumu.
Repše sacīja, ka premjers, pārkāpjot koalīcijas līgumu, nepiekrīt, lai no Saeimas darba kārtības tiktu izslēgts jautājums par izložu un azartspēļu regulēšanu. JL vadītājs pauda nožēlu, ka premjers nav piekritis minētā jautājuma izskatīšanu atlikt uz nedēļu, lai varētu saskaņot viedokļus, un tā vietā nolēmis "lobēt azartspēles Rīgā".
"Šis gadījums atstās ļoti nopietnu iespaidu uz klimatu koalīcijā, un izskatās, ka vecie TP niķi ņem virsroku," teica Repše
Kalvītis žurnālistiem skaidroja, ka šobrīd ir jāizšķiras, vai azartspēles kontrolēs valsts vai pašvaldība, un Tautas partija (TP) vēlas, lai šo jomu kontrolē valsts.
Savukārt Repše uzsvēra, ka azartspēles ir jāierobežo un tāda arī ir bijusi likumprojekta sākotnējā redakcija, taču TP deputāts Mihails Pietkevičs ir "iemetis priekšlikumu", kas izjauc koalīcijas stabilitāti. Repše arī norādīja, ka JL jūtas piekrāpts, jo pēc TP iniciatīvas projektam ir nobalsota steidzamība, kas prezidentei liedz iespējas to neizsludināt.
Repše akcentēja, ka šis gadījums nepaliks bez ievērības. JL apsvēršot visas konsekvences un lems, kā rīkoties tālāk.
Kalvītis uzsvēra, ka diskusija notiek parlamentā par konkrēta likuma izskatīšanu un arī pārējās koalīcijas partijas uzskata, ka likums ir jāskata, "tādēļ nevajag dramatizēt situāciju". Premjers arī norādīja, ka nevar par katru priekšlikumu radīt tik daudz domstarpību un no TP nav bijusi nekāda krāpniecība, kā to min JL.
Zaļo un zemnieku savienības (ZZS) un Latvijas Pirmās partijas (LPP) Saeimas frakciju vadītāji ir pārliecināti, ka četrām koalīcijas partijām izdosies nostrādāt kopā līdz 8.Saeimas pilnvaru beigām.
ZZS frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis aģentūrai LETA pauda viedokli, ka šīsdienas paziņojumi par koalīcijas beigu sākumu ir tikai emocionālas runas un partijām izdosies turpināt darbu kopā. Viņš sacīja, ka šodien ir nevis koalīcijas beigu sākums, bet gan "sākums vēl labākai sadarbībai".
Arī LPP frakcijas vadītājs Jānis Šmits uzskata, ka šīs valdības beigas varētu pienākt tikai līdz ar Saeimas pilnvaru termiņa beigām. Viņš pauda viedokli, ka emocionāli paziņojumi noplaks un koalīcijas partneri būs gatavi strādāt tālāk. 

LPP varētu lemt par Jēkabsona izslēgšanu no partijas 
LETA  11/16/05    Latvijas Pirmās partijas (LPP) valdē šovakar var izskanēt priekšlikums no partijas izslēgt bijušo priekšsēdētāju Ēriku Jēkabsonu. Šāds ierosinājums varētu tikt izteikts par neslavas celšanu partijai.
Partijas valdes loceklis Dzintars Jaundžeikars, kurš Jēkabsonu nomainīja iekšlietu ministra amatā, aģentūrai LETA stāstīja, ka valde šodien pārrunās Jēkabsona presei sacīto. Politiķis pieļāva, ka valdē kāds no partijas biedriem varētu izteikt priekšlikumus izslēgt Jēkabsonu.
Jēkabsons, kurš presei kritizēja partijas valdes priekšsēdētāja vietnieku Aināru Šleseru, uz telefona zvaniem šodien neatbild. Aģentūra LETA noskaidroja, ka viņš šodien nebija ieradies arī uz LPP frakcijas sēdi, kurā bija iecerēts uzklausīt viņa skaidrojumus par izteikumiem.
LPP Saeimas frakcijas vadītājs Jānis Šmits pauda nožēlu, ka no vairāk nekā no 40 sēdēm Jēkabsons ir apmeklējis tikai vienu.
Jēkabsons laikrakstam "Diena" pauda viedokli, ka LPP no "mācītāju" partijas ir kļuvusi par viena cilvēka - Šlesera - partiju.
Politiķis pirms nākamā gada sākumā paredzētās sarunas ar LPP valdi vairāk neko nav vēlējies teikt par iemesliem, kuru dēļ pat bija apsvēris iespēju no LPP aiziet. Tobrīd politiķi bija sarūgtinājis arī tas, ka savas demisijas dienās atbalsta vietā viņš esot saņēmis vairāku kolēģu aizmugurisku vēršanos pret viņu.
Jēkabsons ar Šleseru ne tikai kopā dibināja LPP, bet bija arī seni draugi. Šlesers viņu pārliecināja atgriezties no Amerikas Latvijā. Lai atgūtu Latvijas pilsonību, Jēkabsons atteicās no ASV pilsonības.
Nākamajā nedēļā Jēkabsons līdz Ziemassvētkiem dosies uz ASV, kur dzīvo viņa dēli un pirmā sieva, un šo braucienu skaidro tikai ar ģimenes apstākļiem. Pārcelties pavisam uz ASV viņš neplānojot, taču vēl nav pārliecināts, vai startēs uz 9.Saeimu LPP sarakstā.
Politiķis laikrakstam norāda arī uz LPP ideoloģisko svaidīšanos. "Mēs neesam skaidri labēji konservatīva, nacionāla partija ar stingru mugurkaulu, no kā cieš mūsu reitings. Mūsu centriskums ir ļoti pragmatisks un nav uz vērtībām balstīts, bet es no saviem ideāliem neesmu atteicies," sacīja Jēkabsons. Viņš atgādināja PCTVL piecu deputātu pārvilināšanu uz LPP, kā arī apvienību ar "Latvijas ceļu". 

‘Tēvzemieši’ interesējas par krievalodīgo izmitināšanu KaļiņingradāDELFI  11/16/05    Apvienības “Tēvzemei un brīvībai”/LNNK deputāti nosūtīja premjeram Aigaram Kalvītim jautājumu, kā valdība “valdība nolēmusi rīkoties, atbildot uz Kaļiņingradas gubernatora Georgija Bosa aicinājumu Baltijas, tajā skaitā Latvijas, bijušajiem PSRS pilsoņiem pārcelties uz dzīvi Kaļiņingradā”. 
Deputātu jautājumus parakstījuši TB/LNNK frakcijas deputāti Māris Grīnblats, Juris Dobelis, Dzintars Rasnačs, Imants Kalniņš, kā arī pie frakcijām nepiederošais deputāts Aleksandrs Kiršteins, informēja TB/LNNK preses sekretāra pienākumu izpildītājs Jānis Tomels. 
Deputāti nosūtīja jautājumus premjeram sakarā ar Deklarāciju par Latvijā īstenotā PSRS totalitārā komunistiskā okupācijas režīma nosodījumu, kas uzdeva valdībai noslēgt Latvijas - Krievijas nolīgumu, kas noteiktu savstarpējās saistības materiālo izdevumu segšanā, kā arī palīdzības sniegšanā pārceļotājiem, kas pārceļas uz savu vēsturisko vai etnisko dzimteni. Deputāti jautā Kalvītim, vai ir izveidota darba grupa šī uzdevuma veikšanai, vai ir nozīmēts par šo jautājumu atbildīgais ministrs, vai Ministru kabinets ir sagatavojis nolīguma teksta projektu, ko varētu piedāvāt Latvijas puse, un vai ir izvērtētas saistības, kādas varētu uzņemties Latvijas valsts. 
Jau ziņots, ka jaunievēlētais Kaļiņingradas apgabala gubernators Georgijs Boss plāno palielināt apgabala iedzīvotāju skaitu, aicinot pārcelties uz Kaļiņingradu Latvijas krievvalodīgos iedzīvotājus. 
Pašlaik Kaļiņigradas apgabala iedzīvotāju skaits sasniedz aptuveni vienu miljonu. Bosa paziņojumu par iespējamo iedzīvotāju pārvietošanu no Latvijas apliecināja arī Krievijas prezidenta administrācijas Starptautisko sakaru pārvaldes vadītājs Modests Kolerovs. Kolerovs uzsvēra, ka cilvēku pārvietošana uz Kaļiņingradu notiks saskaņā ar “vislabākajiem nosacījumiem”. 
Krievijas Ekonomikas ministrija aprēķinājusi, ka Kaļiņingradā var bez problēmām izmitināt 2,5 miljonus cilvēku. Ministrija gan norāda, ka tuvākajā laikā masveida cilvēku pārvietošanai uz dzīvi apgabalā traucēs infrastruktūras trūkums. 
Saeima neatbalsta deputātu imunitātes atcelšanuDELFI    11/17/05    Saeima ceturtdien pēc aptuveni divu stundu ilgām debatēm, 52 deputātiem balsojot par, 22 dputātiem balsojot pret, bet 15 deputātiem atturoties neatbalstīja partijas "Jaunais laiks" izstrādātos grozījumus Satvermē, kas paredzēja atcelt deputātu imunitāti. 
Satversmes grozījumu būtība paredz, ka pēc to pieņemšanas Saeimas deputāti par administratīviem pārkāpumiem tiks sodīti tāpat kā jebkurš Latvijas iedzīvotājs, jo Saeima ar savu balsojumu vairs nevarēs deputātu pasargāt no izdarītajam pārkāpumam atbilstoša soda. 
Jau ziņots, ka Saeima divas reizes kvoruma trūkuma dēļ nevarēja lemt par Satversmes grozījumiem, kas paredz atcelt deputātu imunitāti par administratīvajiem pārkāpumiem. 
Šīs Saeimas sasaukuma laikā jau trīs reizes atsevišķas frakcijas nobalsojušas par savu deputātu neizdošanu taisnīgas tiesas spriešanai, tādējādi pasargājot viņus no atbildības par likumpārkāpumiem. 

Saimniecībā un biznesā…

Pieaug interese par iespēju ievest darbaspēkuLETA  11/13/05    Kopš vasaras darba devēji arvien biežāk interesējas Nodarbinātības valsts aģentūrā (NVA) par iespēju ievest Latvijā darbaspēku no Baltkrievijas un Ukrainas, stāsta NVA Starptautisko attiecību departamenta pārstāve Ilze Hāberlinga. 
Visbiežāk par iespēju importēt strādājošos interesējas celtniecības kompānijas, kā arī darba devēji, kam ir nepieciešami vienkārši strādnieki, piemēram, kokapstrādē un līdzīgās jomās. 
Hāberlinga uzsvēra, ka kopš šīs vasaras NVA gandrīz ik dienas saņem darba devēju zvanus, un viņi vaicā, kādas ir iespējas Latvijā ievest strādniekus no Baltkrievijas, Ukrainas, retāk arī no Krievijas. 
Taču uzzinot, ka no trešajām valstīm iebraukušai personai pirms nodokļu nomaksas būs jāmaksā vismaz 212 lati jeb vidējā darba alga valstī, darba devēji atsakās no šīs ieceres, uzsverot, ka tā ir pārāk liela alga, informē NVA. Tāpat darba devējam, kas nodarbina strādājošos no trešajām valstīm, ik mēnesi par šo darbinieku ir jāmaksā valsts nodeva 35 lati. 
NVA pārstāve norāda, ka darba devēju interese par iespēju nodarbināt ārvalstniekus augusi divu iemeslu dēļ. Gadu pēc iestāšanās Eiropas Savienībā Latvijas darba tirgū pamazām kļuvis jūtams, ka no Latvijas aizbraukuši 40 000 - 50 000 strādājošo, jo labākas peļņas meklējumos aizbrauc galvenokārt vienkāršo profesiju pārstāvji. 
Tāpat vienkāršo profesiju strādnieku trūkst tāpēc, ka arvien vairāk iedzīvotāju cenšas iegūt augstāko izglītību un strādā valsts pārvaldē un citās "inteliģentās darba vietās", nevis vienkāršajās profesijās, sacīja Hāberlinga. 
Viņa uzsvēra, ka Latvijas darba devējiem ir jādomā, kā piesaistīt darbiniekus savam uzņēmumam - ar legālu un regulāru atalgojumu, piemaksām, veselības apdrošināšanu, atvaļinājumiem un citiem bonusiem. 
NVA pārstāvji uzsver, ka patlaban vēl daudzi Latvijas uzņēmēji nav gatavi darbiniekiem maksāt adekvātu darba samaksu un izvairās no legālas nodarbināšanas. 
Pašlaik darba devēji Latvijā nav gatavi motivēt savus darbiniekus un radīt viņiem labvēlīgus darba apstākļus. Tas ir galvenais cēlonis, kāpēc Latvijas darba ņēmēji meklē legālu darbu citās Eiropas valstīs, kur viņiem tiek nodrošināts adekvāts atalgojums un legāla darba pieredze, uzsvēra NVA pārstāve. 
Rīgā ir palielinājusies pamesto teritoriju platībaLETA  11/13/05    Rīgā pēdējos gados ir palielinājusies pamesto teritorija platība, teikts Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas un zemes zinātņu fakultātes un Rīgas domes vides centra "Agenda 21" veiktajā pētījumā "Rīgas attīstības ilgtspējība: iespējas un izaicinājumi". 
Patlaban pamestās teritorijas pilsētā ir 5,81 miljonu kvadrātmetru apmērā jeb 1,89% no kopējās Latvijas galvaspilsētas platības. Pētnieki norāda, ka 1990.gadā pamestās teritorijas bija tikai 980 000 kvadrātmetru jeb 0,32%. 
Pētījumā norādīts, ka pamesto un piesārņoto teritoriju definīcija pēc būtības nav attiecināma uz nolaistajām jeb nekoptām zaļajām teritorijām, tātad arī uz ģimeņu dārziņiem. 
Speciālisti uzsver, ka pamestas teritorijas galvenokārt atrodas Sarkandaugavā, Jaunciemā, Kokneses prospektā, Rīgas preču stacijā, Daugavgrīvas ielas rajonā, Bolderājā, Spilvē, Rumbulā, Juglas papīrfabrikas tuvumā, Bukultos un Purvciemā.
Rīdzinieki apmierināti ar darba iespējām, nopeļ vides kvalitātiDELFI    11/13/05    Nesen klajā nākušā pārskatā par Rīgas attīstības ilgtspēju redzami Rīgas iedzīvotāju aptauju rezultāti par dažādiem jautājumiem, tajā skaitā arī par viņu apmierinātību ar dzīvi Rīgā, skatoties no dažādiem aspektiem. 
Rīgas domes vides centra "Agenda 21" un Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas un zemes zinātņu fakultātes pētījumā "Rīgas attīstības ilgtspējība: iespējas un izaicinājumi" teikts, ka iedzīvotāju apmierinātība ar pilsētu un apstākļiem tajā ir viens no nozīmīgākajiem faktoriem pilsētas ilglaicīgas attīstības nodrošināšanā, un būtisks apliecinājums tam ir zema migrācija uz labākām dzīvesvietām piepilsētā un līdz ar to stabils pašvaldības budžets vietējo ieņēmumu dēļ. 
Šī iemesla dēļ iedzīvotājiem tika uzdoti jautājumi par viņu apmierinātību ar dzīvi Rīgā kopumā, kā arī ar dažādu aspektu un pakalpojumu kvalitāti. 
Rezultāti atklāj, ka 75% respondentu ir apmierināti ar Rīgu kā vietu kur dzīvot un strādāt (mājokļu pieejamība, arī finansiālā ziņā, mājokļu standarti, nodarbinātības iespējas Rīgā), savukārt tikai vidēji 23% iedzīvotāju ir apmierināti ar dažādu konkrētu aspektu un pakalpojumu kvalitāti (apkārtējās vides kvalitāte, sociālie un veselības aprūpes pakalpojumi, brīvā laika pavadīšanas iespējas, sabiedriskais transports u.c.). 
Dabas pamatnes teritoriju pieejamība ir nodrošināta tikai 30% iedzīvotāju, bet ar apkārtējās vides kvalitāti ir apmierināti tikai 22% respondentu, 76% ar tās kvalitāti ir neapmierināti. Tas ir tieši pretēji Eiropas vienoto rādītāju projekta gala ziņojumā konstatētajam, ka vairumā pilsētu vislielāko apmierinātību iedzīvotāji izteikuši tieši par apkārtējās vides kvalitāti. Piemēram, Oslo šis rādītājs sasniedzis pat 90%, Stokholmā – 70%. 
86% respondentu bija neapmierināti ar apbūvētās vides kvalitāti Rīgā. 79% iedzīvotāju bija neapmierināti (44% pat ļoti neapmierināti) ar sabiedrisko transportu Rīgā, tikai 15% ar to bija apmierināti. Salīdzinājumam – Stokholmā ar sabiedriskā transporta kvalitāti apmierināti bija 70% iedzīvotāju. 
Rīgas iedzīvotāju apmierinātība ar primārās veselības aprūpes pakalpojumiem, salīdzinājumā ar pārējiem rādītājiem, vērtējama kā visai augsta – 11% respondentu ir ļoti apmierināti un 19% apmierināti ar šo pakalpojumu kvalitāti. 68% respondentu bija neapmierināti ar izglītības pakalpojumiem Rīgā, 14% tos vērtē kā labus, savukārt ievērojama daļa – 18% nevarēja atbildēt uz šo jautājumu. 
73% iedzīvotāju ir neapmierināti ar personisko drošību Rīgā, kur, salīdzinājumā ar pārējo Latviju, noziedzības līmenis ir augstāks. Lai gan Rīgā ir vērojama kultūras dzīves daudzveidība, ar kultūras, brīvā laika pavadīšanas, sporta un atpūtas iespējām Rīgā ir apmierināti tikai 9% iedzīvotāju. 
Latvijas tirgus jau par mazu
Elīna Lidere,  NRA  11/14/05     Pēdējā laikā palielinājusies Latvijas iedzīvotāju interese par mājokļu pirkšanu Eiropā. Taču nekustamā īpašuma kompānijas sākušas pircēju skatienus aktīvāk vērst arī uz austrumiem. Šomēnes divas Rīgas nekustamā īpašuma kompānijas nākušas klajā ar piedāvājumu iegādāties jaunus dzīvokļus Sanktpēterburgā.
Arvien vairāk nekustamā īpašuma kompāniju Latvijā sāk piedāvāt mājokļus arī citās valstīs. Augstās cenas un prognozes par to pieauguma samazināšanos darījušas Latvijas nekustamā īpašuma tirgu mazāk interesantu. Savukārt kredītu pieejamība Latvijas iedzīvotājos izraisījusi interesi par kaut ko lielāku nekā tikai mājokli dzīvošanai ikdienā. Vismaz ar šādu tirgus skatījumu savu sadarbību ar Krievijas jauno projektu būvnieku skaidro kompānijas Ilko direktore Irina Iļjina, kas kopā ar partnerkompāniju Jūsmājas šomēnes sākusi Sanktpēterburgas dzīvokļu tirdzniecību Latvijā. 
Neatkarīgā jau rakstīja, ka ļoti aktīvi nekustamā īpašuma kompānijas pārdod īpašumus Spānijā. Tur sev mājokļus iegādājušies arī vairāki Latvijas miljonāri. Tomēr uz Krievijas un NVS valstu nekustamā īpašuma tirgu pagaidām liela daļa kompāniju raugās ar šaubām. I. Iļjina un viņas partnere Jūsmājudirektore Larisa Bogdanova uzskata, ka ne viss tomēr ir tik melnās krāsās. "Svarīgi ir atrast uzticamus partnerus, un mēs tādus atradām. Meklējām pusgadu, pētījām pieredzi, arī to, vai laikā pabeidz projektus, dažādus sertifikātus un atzinības, līdz izlēmām uzticēties celtniecības kompānijai LenSpecSMU. Tagad esam šīs kompānijas pārstāvji Latvijā," stāsta I. Iļjina. 
L. Bogdanova norāda: "Nekustamā īpašuma jomā strādāju jau gandrīz 15 gadu un pēdējā laikā jūtu, ka Latvijas tirgus kļuvis par šauru. Mēs piedāvājam dažādu veidu nekustamos īpašumus aiz robežām, taču Sanktpēterburgas piedāvājums ir īpašs. Tas ir biznesam pievilcīgs reģions, kas mēroga un ekonomikas potenciāla ziņā trīskārt pārspēj Latviju. Savukārt augošais pieprasījums pēc inženiertehniskajām profesijām jauniešiem liek raudzīties Krievijas virzienā, jo tur izglītības līmenis šajā jomā ir augsts. Tā vietā, lai īrētu dzīvokli, students varētu iegādāties pats savu īpašumu. Pēc pāris gadiem cena jau būs augusi. Turklāt komunālie maksājumi Krievijā vēl aizvien ir ļoti zemi pat ekskluzīvajos rajonos." I. Iļjina ir pārliecināta, ka Krievijā, sevišķi Sanktpēterburgā, tirgus attīstīsies līdzīgi kā Latvijā. 
Dzīvokļi Latvijā tiekot pārdoti par tādu pašu cenu, kā LenSpecSMU tos pārdod Sanktpēterburgā. Vidējās cenas jaunajos projektos esot, sākot no 600 līdz 3500 eiro par kvadrātmetru telpām pilsētas centrā. Dzīvokļu remonts un labiekārtošana jāveic pašam. Pagaidām ar citām Krievijas kompānijām abas uzņēmumu direktores nav plānojušas sākt sadarbību, arī citās Krievijas pilsētās vēl neesot plānots izvērsties.
Oktobrī iztikas minimums pieaudzis līdz 109,13 latiemLETA  11/13/05    Turpinoties inflācijas kāpumam, oktobrī strauji pieaudzis arī iztikas minimums vienam valsts iedzīvotājam, sasniedzot 109,13 latus, liecina Centrālās statistikas pārvaldes apkopotie dati. 
Septembrī viena iedzīvotāja pilna iztikas minimuma preču un pakalpojumu groza vērtība bija 107,22 lati jeb par 1,91 latu mazāka nekā oktobrī. Salīdzinot ar pagājušā gada oktobri, šogad iztikas minimums palielinājies par 9,03 latiem. 
Jau ziņots, ka oktobrī, salīdzinot ar septembri, vidējais patēriņa cenu līmenis paaugstinājās par 0,8%. Gada inflācija oktobrī bija 7,6%. 
Pilna iztikas minimuma patēriņa preču un pakalpojumu groza saturs apstiprināts ar Ministru padomes 1991.gada 8.aprīļa lēmumu. Iztikas minimuma patēriņa grozā nav iekļauti alkoholiskie dzērieni, tabakas izstrādājumi un luksuspreces. 
Šā groza vērtību atbilstoši tajā iekļauto preču un pakalpojumu cenu pārmaiņām ik mēnesi aprēķina Centrālā statistikas pārvalde. Iztikas minimums tiek aprēķināts vidēji vienam Latvijas iedzīvotājam, nedalot iedzīvotājus pēc dzimuma, vecuma vai teritorijas. 
Šā gada trešajā ceturksnī viena iedzīvotāja pilna iztikas minimuma preču un pakalpojumu groza vērtība bija 106,14 lati. Pirmajā ceturksnī iztikas minimums bija 101,39 lati mēnesī, bet otrajā ceturksnī - 104,73 lati. 
Būsim lēts vai gudrs darbaspēks
Elīna Lidere,  NRA  11/15/05     Šobrīd Latvijā esot sešreiz mazāk zinātnieku nekā deviņdesmitajā gadā.
Pēdējie pētījumi liecina, ka Latvijas uzņēmumi vēl aizvien ir kūtri uz jaunu vai uzlabotu produktu attīstīšanu. Eksperti problēmu saredz universitātēs, kam esot pārāk maza saikne ar komercsektoru, bet paši uzņēmumi sūdzas par naudas trūkumu. 
Latvijā tikai 18,6% uzņēmumu aktīvi darbojas inovāciju jomā – liecina jaunākais Centrālās statistikas pārvaldes pētījums par pētniecību un jauninājumiem. Turklāt patentēto izgudrojumu skaits mūsu valstī ir viens no zemākajiem Eiropā. 2002. gadā Eiropas patentu birojā esam iesnieguši tikai 14 patentu, attīstītajās Eiropas valstīs šīs cipars iet pāri tūkstotim, un Vācijā patentu skaits tajā laikā jau tuvojās 25 tūkstošu slieksnim. Kopš 2000. gada Latvija ik gadu konstanti reģistrē tikai ap 10 izgudrojumiem, neuzrādot nekādu progresu.
"Latvijas uzņēmējdarbībā inovatīvais līmenis ir diezgan zems, kā rezultātā mūsu produktiem ir grūti konkurēt tirgū. Mums diemžēl tirgū šobrīd dominē lēta darbaspēka izmantošana. Taču vispārējās tendences rāda, ka izmaksas pieaug un šādu uzņēmumu konkurētspēja tirgū samazinās. Risinājums šai problēmai pāreja uz zināšanās pamatotu ekonomiku," norāda Latvijas Tehnoloģiskā centra projektu vadītājs Ints Vīksna. Saskaņā ar viņa redzējumu attiecībā uz inovācijām līdzekļu trūkums ir par iemeslu tam, ka tikai neliela daļa Latvijas zinātnieku un uzņēmēju veic savu izstrādājumu patentēšanu Eiropas patentu iestādē. Uzņēmējiem trūkstot arī līdzekļu patentu uzturēšanai, kā rezultātā daudzi vērtīgi un plaši lietojami izgudrojumi netiekot aizsargāti.
Latvijas tehnoloģiju kompānijas Tilde programmizstrādes direktors Andrejs Vasiļjevs norāda, ka problēma nav tik daudz finansējumā kā jauninājumu radīšanas kultūras trūkumā. No Eiropas Savienības kohēzijas fondiem inovatīvo risinājumu attīstībā ir atvēlēta diezgan liela daļa, taču uzņēmumi uz to piesakoties maz. "Jau labu laiku uzņēmumi pieraduši dzīvot no rokas mutē un domājuši tikai par savu darbību tuvākā nākotnē. Maz ir tādu, kas būtu gatavi investēt šodien, bet atdevi no šīm investīcijām iegūt tikai pēc diviem trim gadiem," teica A. Vasiļjevs. Arī informācijas tehnoloģiju uzņēmumi vairāk pieraduši strādāt konkrētam pasūtītājam, piemēram, gatavojot produktu kādai ārzemju kompānijai, nekā izstrādā paši savu produktu, kas ir riskantāk, bet no kā veiksmes gadījumā būtu lielāka atdeve.
Taču arī A. Vasiļjevs atzīst, ka dārgie patenti ir problēma. Viņaprāt, labs piemērs šā jautājuma risināšanā esot Lietuva, kura apņēmusies segt patentēšanas izdevumus, turklāt arī starptautiskos. Rīgas Informācijas tehnoloģiju institūta direktors un datorzinātņu doktors Juris Borzovs pastāstīja, ka Latvijā patents izmaksā ap 500 līdz 1000 latiem, bet ārzemēs ir jārēķinās ar 20 tūkstošiem dolāru. Turklāt šī summa ir jāmaksā katru gadu. Jāpiebilst, ka patents derīgs tikai tajā valstī, kur tas piereģistrēts.
Taču lielāko problēmu inovāciju trūkumam Latvijā eksperti saredz akadēmiskajās struktūrās. "Ciklam būtu jāsākas no universitātes, kur tiktu pētītas un radītas inovatīvas idejas, kuras pēc tam varētu pārņemt un tālāk attīstīt uzņēmēji," norāda J. Borzovs. Taču šobrīd Latvijā esot tikai aptuveni pusotrs tūkstotis zinātnieku, kas esot sešas reizes mazāk nekā deviņdesmitajā gadā. Turklāt optimālais rādītājs būtu četri pieci tūkstoši zinātnieku. Tomēr J. Borzovs ir noskaņots optimistiski, jo docentiem tagad esot ievērojami palielinātas algas, kas tos veicināšot vairāk pievērsties pētniecībai universitātē. Tas gan prasīšot vēl vismaz 10 gadu.
Savukārt I. Vīksna norāda, ka problēma esot arī tas, ka skolās un universitātēs māca darba ņēmējus, nevis darba devējus. "Pie mums lielākoties māca tā: labi mācīsies, dabūsi labu darbu, nevis labi mācīsies, izveidosi savu uzņēmumu, firmu," uzskata I. Vīksna. Trūkstot arī eksakto zinātņu studentu (inženieru, tehniķu utt.).
Jaunu risinājumu attīstību varētu veicināt arī riska kapitāls, kur valsts varētu atbalstīt vai veicināt finansējuma piešķiršanu projektiem, kuru veiksmīgs iznākums pirmajā brīdī varbūt nemaz nav tik acīmredzams. Pagaidām šajā jomā Latvijā nav stipru tradīciju, lai arī, pēc A. Vasiļjeva teiktā, nesen esot ieviesta programma Sēklas nauda, lai palīdzētu jaunajiem uzņēmējiem nostāties uz kājām.
Savukārt Microsoft Latvija vadītājs Sandis Kolomenskis inovatīvu risinājumu trūkumā Latvijā kā problēmu saredz arī intelektuālā īpašuma aizsardzības problēmas, jo uzņēmums nevarot būt drošs, ka viņa ideju nenozags vai, piemēram, attiecībā uz programmizstrādājumiem, nelegāli nekopēs.
Vai viņi kādreiz atgriezīsies Latvijā? 
Diena  11/15/05    Pārsteidzoši daudzi Īrijā sastaptie viesstrādnieki domā Latvijā atgriezties ne agrāk kā pēc gadiem pieciem vai neatgriezties
Kopš ES paplašināšana atvēra durvis legālam latviešu darbam Īrijā, katru mēnesi zaļajā zemē oficiāli reģistrējušies 700—1000 cilvēku. Daļa paliek varas iestādēm neredzami. Precīzu datu trūkst, un pieticīgākajās aplēsēs latviešu skaits jaunajā sapņu zemē tiek minēts starp 30 un 40 tūkstošiem. Viņu vidū ir daudz jaunu cilvēku, tomēr ir arī ģimenes vidējos gados — pastrādājuši kādu laiku, cilvēki atveduši bērnus, brāļus, māsas. 
Viņi ir lielākā no Latvijas aizbraukusī kopiena kopš neatkarības atjaunošanas — jaunais emigrācijas vilnis, ko dzen nevis karš un tā sekas, bet vēlme nopelnīt. Taču bez klasiskā "aizbrauca lasīt sēnes" par viņiem zināms maz. Dienas rakstu sērijā — Īrijā sastaptie viesstrādnieki.
***
Antra (34), Ikšķile. Īrijā pāris mēnešu, viena. Latvijā bija personāla speciāliste, Īrijā — tīra mājas. Domā, ka atgriezīsies Latvijā
Evita Elksne (24), Rīga. Īrijā nepilnus divus gadus kopā ar vīru un brāli. Latvijā bija viesmīle, Īrijā audzina bērnu. Latvijā, visticamāk, neatgriezīsies
Daniels Ēriks Elksnis (2), Rīga. Īrijā kopā ar mammu, tēti, mammas brāli. Latvijā, visticamāk, neatgriezīsies 
Irēna (56), Alūksne. Īrijā trīs gadus, viena. Latvijā bija bērnudārza audzinātāja, Īrijā — apkopēja. Atgriezīsies Latvijā, ja būtu jaunāka, neatgrieztos
Jānis Rāmutis (31), Jūrmala. Īrijā ilgāk nekā trīsarpus gadu kopā ar sievu un māsu. Latvijā bija konstruktors, Īrijā — menedžeris. Atgriezīsies Latvijā
Ilze Tropa–Adebayo, Jēkabpils. Īrijā 4 gadus, arī vīrs, dēls. Latvijā bija veterinārārste, Īrijā — tulce, studē medicīnu. Latvijā, visticamāk, neatgriezīsies
Viktorija (23), Alūksne, Īrijā divus gadus, arī tēvs, māte, dēliņš. Latvijā bija pārdevēja, oficiante, studente, Īrijā pārdevēja. Latvijā neatgriezīsies 
Lenora Āboliņa, Upesciems. Īrijā ir kopā ar vecākiem, iet skolā. Vismaz 10 gadus neatgriezīsies Latvijā 
Jolanta Šmite, Auce. Īrijā dzīvo kopā ar dēlu. Latvijā bija viesmīle, Īrijā strādā veikalā. Latvijā neatgriezīsies
Lilija (55). Īrijā dzīvo gadu, turpat arī brālis, brāļasieva, viņu meita, Latvijā bija farmaceite, Īrijā pieskata muižu. Nezina, vai atgriezīsies Latvijā
Jānis Kargins (29), Madona.Īrijā četrus gadus, kopā ar sievu un meitu. Latvijā strādāja VID, Īrijā meklē darbu un studē. Latvijā, visticamāk, neatgriezīsies 
Beatrise Kargina (2,5). Īrijā — mamma, tētis. Latvijā, visticamāk, neatgriezīsies.

Slepenas augstāko vadītāju medībasInga Balode  11/17/05   Konkurence un jaunu tirgu apguve palielina pieprasījumu pēc profesionāliem uzņēmumu vadītājiem.
"Konfidencialitāte, kas tiek garantēta gan darba devējam, gan darba ņēmējam, ir viena no svarīgākajām augsta līmeņa vadītāju un speciālistu atlases (galvu medības, angļu val. – head hunting) priekšrocībām salīdzinājumā ar citiem personāla atlases veidiem," uzsver starptautiskās personāla atlases kompānijas Amrop Hever Baltic vadītāja Aiga Avotiņa. 
A. Avotiņa, kuras vadītā kompānija ietilpst personāla atlases kompāniju tīklā, kas darbojas vairāk nekā 80 pasaules valstīs, tai skaitā arī gandrīz desmit gadus Latvijā, skaidro, ka pasaulē klasiskā izpratnē galvu medības ir augstākā un vidējā līmeņa vadītāju atlase, kuru atlīdzība ir lielāka par 100 000 ASV dolāru gadā. Protams, jāpiemin, ka nelielos tirgos, kas strauji attīstās, piemēram, Latvijā, šādu speciālistu atalgojums ne vienmēr ir tik augsts.
"Ar galvu mednieku starpniecību parasti tiek meklēti uzņēmumu vadītāji, valžu locekļi, kā arī lielāku departamentu vadītāji, piemēram, finanšu, pārdošanas vai ražošanas direktori. Meklētie kandidāti uz konkrēto amatu ir vadošie darbinieki ar noteiktu pieredzi un zināšanu bagāžu, viņiem jau ir labs darbs, un parasti viņi nav aktīvi darba meklētāji, tāpēc galvu mednieki viņus uzrunā individuāli, nevis ar masu mediju starpniecību," stāsta A. Avotiņa. 
Reklāma masu medijos esot efektīva tad, ja vajadzīgi speciālisti, par kuriem klientam ir zināms, ka tādu darba tirgū ir daudz. Taču uz šādiem konkursiem parasti piesakoties arī ļoti daudz prasībām neatbilstošu kandidātu un laimes meklētāju, savukārt head hunting speciālisti uzrunājot tieši tos kandidātus, kas atbilst klienta prasībām.
A. Avotiņa norāda: lai atrisinātu kāda uzņēmuma problēmas, nereti jāmaina tā vadība. Parasti uzņēmuma vadītāja nomaiņa nes sev līdzi arī viļņošanos uzņēmuma iekšienē – palielinās neskaidrība un stress, kas nereti atspoguļojas arī lielākā kadru mainībā. "Šādā situācijā uzņēmēji vai firmu īpašnieki nav ieinteresēti eksperimentēt, un tieši galvu mednieki viņiem var sniegt profesionālu palīdzību. Tāpat galvu mednieki klientus var rosināt uzlūkot problēmu plašāk – atrast ne tikai kandidātu, bet arī problēmas risinājumu. Nereti klientam šķiet, ka problēmas atrisinās vadītājs, kuram ir pieredze un zināšanas attiecīgajā nozarē, taču dažkārt tas ir otršķirīgs jautājums un noteiktā amatā daudz būtiskāka ir kandidāta pieredze pārmaiņu vadībā, un vadītājs var būt arī citas nozares pārstāvis. Darba maiņa vadošā amatā ir ļoti nopietns solis – tu nemaini darbu katru gadu vai katru otro gadu. Uzsākt jaunu darbu vai pieņemt darbā jaunu darbinieku ir risks abām pusēm, taču ar personāla atlases kompāniju starpniecību šis risks ir mazāks, jo atlases kompānijas specializējas šo pakalpojumu sniegšanā, zina gan savus klientus, gan pretendentus uz vakancēm, turklāt galvu mednieki ir ieinteresēti, lai abas puses būtu apmierinātas," uzsver A. Avotiņa.
Līdz šim Latvijā galvu mednieku pakalpojumus izmantojot finanšu pakalpojumu sniedzēji – bankas, apdrošinātāji, kā arī telekomunikāciju uzņēmumi, farmaceitiskās kompānijas, plaša patēriņa preču izplatītāji. 
"Tajās nozarēs, kas aug visstraujāk, arī galvu mednieku pakalpojumus izmanto visbiežāk – lai kompānija augtu straujāk, lai iekarotu lielāku tirgus daļu nekā konkurenti, kā arī jaunus tirgus, nereti tai vajadzīgi vislabākie vadītāji. Līdz šim galvu mednieku pakalpojumus vairāk izmantoja starptautiskas kompānijas, taču pēdējos pāris gados par to interesējas arī daudzi vietējie uzņēmumi. Piemēram, privātuzņēmēji, kas darbojušies biznesā desmit gadus un meklē sava biznesa turpinātāju vai kompanjonu, uzņēmēji, kas uzlūko citu valstu tirgus utt. Jau šobrīd pieprasījums pēc head hunting pakalpojumiem ir ļoti liels, un nākotnē tas tikai pieaugs," prognozē A. Avotiņa.
Ticības un iecietības lietās…

Dažādu nozaru speciālisti iestājas par homoseksuāļu tiesībām LETA  11/15/05    Šodien Latvijas Antropologu biedrības rīkotajā diskusijā "Ģimene, laulība un sabiedrības vienotība dažādības un neiecietības kontekstā" dažādu nozaru eksperti iestājās par iecietību pret homoseksuāļiem un viņu tiesībām. Diskusiju raisījušas Saeimas debates ap Satversmes 110.panta grozījumiem, kuru anotācijā uzsvērts, ka laulību definīcijas ieraksts Satversmē "konstitucionālā līmenī nostiprinās šobrīd Latvijā noteikto kārtību, ka laulība starp viena dzimuma personām ir aizliegta". 
Latvijas likumdošana homoseksuāļu kā sabiedrības locekļu tiesības nevarēs ierobežot, jo tās aizstāv Eiropas Savienības likumdošana, kurai pakļauta arī mūsu valsts. Tā, jautājumu apskatot no juridiskā viedokļa, secināja diskusijas lektore juriste Kristīne Dupate. 
Lai gan homoseksuāļu aizsardzību Latvijā neviens tiesību akts neparedz, Latvijai ir saistoši attiecīgie Eiropas Savienības tiesību akti un Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumi, uzsvēra Dupate. 
Analizējot Latvijas un Eiropas likumdošanu, Dupate secināja, ka "ģimenes definīcija iziet ārpus divu laulāto attiecībām, jo ar ģimeni izprotam arī nelaulātu vīrieti un sievieti, vecāku, kas audzina bērnu viens, vai ģimeni kā bērnu un vecāku attiecības". 
Juriste uzsvēra, ka grozījumi Satversmē neaizliegs viendzimuma personu partnerattiecību reģistrāciju, jo Eiropas likumdošana to paredz. Turklāt, pēc Dupates teiktā, Eiropas Cilvēktiesību tiesa aizsargā "de jure" laulības un Latvijā problēma varētu rasties, ja būtu jāatzīst par likumīgu arī tāda laulība, kur, piemēram, pēc apprecēšanās viens no laulātajiem mainītu dzimumu. 
Atsevišķu sabiedrības grupu, piemēram, geju un lesbiešu, izslēgšana no sabiedrības ir politiskas manipulācijas instruments, ar kuru tiek risinātas citas, slēptas sabiedrības problēmas, uzskata antropologs, Mičiganas universitātes lektors Hedlijs Renkins. 
Latvijā plaukst cilvēktirdzniecība un prostitūcija, tā ir globālas seksa industrijas centrs un seksa tūristu iemīļota vieta, kas veicina seksuāli transmisīvo slimību izplatību, uzsver Renkins. Šīs ir nācijas problēmas, par kurām būtu jādomā, uzskata antropologs. 
Renkins arī norāda, ka pret gejiem un lesbietēm sabiedrība vēršas ne tikai diskriminācijas, apvainojumu, vardarbības un pat valdības nosodījuma veidā, bet arī izslēdzot šo sabiedrības grupu no pagātnes, kaut gan pētījumi liecina, ka viendzimuma attiecības pastāvējušas visos laikos. 
Antropologs aicina pārdomāt, "vai Latvijas sabiedrība Satversmē vēlas aizstāvēt heteroseksuālus pārus ar bērniem (un tos, kuriem potenciāli varētu būt bērni) vai tomēr piekrīt, ka visur pasaulē pastāv arī neprecētu cilvēku savienības, šķirtas ģimenes, kas ir pat izplatītākas. 
LETA jau rakstīja, ka Latvijas Antropologu biedrība iestājas pret indivīdu tiesības un normas ierobežojošu politiku. Neiecietības vadīta politika šķeļ sabiedrību, spēlējot uz cilvēku negatīvajām jūtām, un vēl satraucošāka ir šīs neiecietības izmantošana par ieroci priekšvēlēšanu kampaņas laikā, uzskata biedrības pārstāvji. 
Latkovskis: Latvijas situācija par iecietības jautājumu ir absurdaLETA  11/16/05    Īpašu uzdevumu ministrs sabiedrības integrācijas lietās Ainārs Latkovskis (JL), trešdien žurnālistiem preses konferencē norādīja, ka jautājumā par iecietību Latvijas situāciju var raksturot kā absurdu, kas neatbilst civilizētas sabiedrības standartiem. 
Viņš uzsvēra, ka arī pie varas esošie politiķi savās runās lieto neiecietīgus izteikumus. Latkovskis stāstīja, ka šobrīd čigāni Latvijā ir tā grupa, kas visvairāk "izbauda" savu slikto stāvokli, tāpēc tiek gatavota čigānu programma. Ministrs norādīja, ka iecietības projekts nav tikai šodien sarīkotie pasākumi, šajā jomā notiek regulārais darbs. 
Preses konferencē piedalījās arī Eiropas pretdiskriminācijas politikas departamenta direktors Deniss Hanovs, kas informēja par aktualitātēm iecietības veicināšanā un par projektu "Latvija - vienlīdzība dažādībā" (LEDI). 
16.novembra Iecietības dienas ietvaros tika pasniegta iecietīgās žurnālistikas balva "Zebra". Par tās ieguvēju kļuva laikraksta “Diena” žurnāliste Ieva Alberte ar rakstu "Pa ceļam uz savu rajonu". Žūrijas locekļi atzina, ka raksts ir labs piemērs tam, kā negatīvu parādību var aprakstīt neitrāli, tomēr nenolīdzinot problēmas nepatīkamo būtību. 
Albertes sagatavotais materiāls stāsta par nepilngadīgā Aivara problēmām un nepilngadīgo likumpārkāpēju dienas centru "Neatskaties", kur divreiz nedēļā nodarbības jāapmeklē tiem bērniem, kuriem piemērots audzinoša rakstura piespiedu līdzeklis. 
"Tieši šodien, iecietības dienā, dažos preses izdevumos parādījās sevišķi neiecietīgi raksti, kas vēstīja, ka visi latvieši esot nacionālisti, vai arī, ka seksuālai minoritātei nav jāpievērš tik daudz uzmanības, jo sabiedrībā ir citas, daudz svarīgākas problēmas", norādīja žūrijas priekšsēdētāja Rīgas Stradiņa universitātes Komunikācijas katedras studente Svetlana Ņekrepkina. 
Tika apbalvoti arī 9.-12.klašu skolēnu eseju konkursa "Veicini iecietību! Atbalsti sapratni! Ko es varu darīt, lai novērstu rasisma, ksenofobijas, seksisma un citus neiecietības veidus?" uzvarētāji. Pavisam konkursā tika iesniegtas 200 esejas. 
Pirmo vietu konkursā ieguva Ņina Šipova, otro - Alisa Kuzminska. Trešo vietu sadalīja Eduards Babinjāns, Jekaterina Žvirblinska un Mārtiņš Dambergs. Atzinības tika piešķirtas Kristīnai Girdjukai, Elīnai Gžibovskai, Egdaram Lapiņam, Lilijai Obletsovai un Unai Zusānei. 
Iecietības veicināšanas ietvaros tika radīts arī jauns interneta portāls www.iecietiba.lv, kas veicinās iecietību interneta telpā, un izgatavotas pastkartes, kas aicina domāt par iecietību un dialogu jebkurā ikdienas situācijā. 
Īpašu uzdevumu ministra sabiedrības integrācijas lietās sekretariāts trešdien Latvijā rīkoja vairākus Starptautiskās iecietības dienas pasākumus, lai pievērstu iedzīvotāju uzmanību šiem jautājumiem. 
"Pēdējā gada laikā Latvijā ir bijuši vairāki neiecietības gadījumi, arī Eiropu satricinājuši nemieri. Starptautiskās iecietības dienas mērķis ir parādīt sabiedrībai, ka dažādība bagātina sabiedrību," norādīja Latkovskis. Ministrs aicina visus būt iecietīgiem katru dienu: "Mēs visi esam dažādi, un mums ir tiesības tādiem būt." 
10.-12.klašu skolēniem sekretariāts piedāvāja iespēju piedalīties bezmaksas ekskursijā un apmeklēt Rīgas Ebreju kopienas sinagogu. 
Latviešu valodas apguves valsts aģentūra Rēzeknē, Liepājā, Daugavpilī un Ventspilī rīkoja skolotāju, skolēnu un studentu diskusiju ciklu "Iecietības un neiecietības piemēri latviešu literatūrā", savukārt portāli "www.dialogi.lv" un "www.politika.lv" aicināja visus interaktīvās aptaujās noteikt savu un sabiedrības iecietības līmeni. 
16.novembris ir UNESCO konstitūcijas (1945) parakstīšanas gadadiena. Pirmo reizi Starptautiskā iecietības diena tika atzīmēta 1996.gadā. Mērķis ir pievērst uzmanību cilvēku izglītošanai par iecietības jautājumiem un mobilizēt sabiedrības atbalstu iecietībai. 
Mācītāju Juri Cālīti izslēdz no baznīcas
Apollo  11/16/05    Par atvērtību un toleranci trešdien Latvijas Evaņģēliski Luteriskās Baznīcas (LELB) vadība nolēma no baznīcas izslēgt Rīgas Reformātu Brāļu evaņģēliski luteriskās draudzes un Anglikāņu Sv.Pestītāja draudzes Rīgā mācītāju, Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātes dekānu Juri Cālīti, kā arī izteica disciplināru sodu - Kursta draudzes mācītājam Varim Bogdānovam, interneta portālu «Apollo» informēja Rīgas Reformātu Brāļu ev.lut. draudzes locekle Inese Riežniece. 
Iemesls šādam lēmumam bija notikumi, kas risinājās ap šā gada 23. jūlijā notikušo geju un lesbiešu organizēto gājienu «Rīgas Praids 2005» un pēc tam notikušo dievkalpojumu Anglikāņu baznīcā. Toreiz Anglikāņu Sv. Pestītāja draudze Rīgā un tās mācītājs Juris Cālītis bija atļāvis reiz jau no LELB izslēgtajam mācītājam Mārim Santam un vienam no šī pasākuma organizatoriem noturēt dievkalpojumu Anglikāņu baznīcā. Tā kā Anglikāņu baznīca nav saistīta ar LELB, tad LELB vadība tieši nevarēja ietekmēt dievkalpojuma atļaušanu vai neatļaušanu. Tādēļ LELB, vairākkārtīgi izdarot spiedienu uz Juri Cālīti, mēģināja panākt dievkalpojuma aizliegšanu, vienlaikus informējot, ka pretējā gadījumā sekas būs mācītāja Jura Cālīša izslēgšana no LELB. 
Saprotot, ka sabiedrībā jau tā vajātie geji un lesbietes tiek vajāti un izstumti arī no baznīcas puses, un ka tieši baznīca ir tā, kas musina ielās sanākt tūkstošiem linčot gribētājus, mācītājs Juris Cālītis uzskatīja, ka viņa kā kristieša pienākums ir nostāties vajāto pusē un pastorālās rūpēs par šiem vajātajiem cilvēkiem viņš nolēma, ka ne tikai atļaus notikt dievkalpojumam Anglikāņu baznīcā, bet arī sniegs atbalstu mācītājam Mārim Santam. Šajā lēmumā viņu atbalstīja arī mācītājs Varis Bogdānovs, Sarma Eglīte un Ieva Graufelde. 
Arhibīskaps Jānis Vanags un LELB vadība jau iepriekš ir paudusi savu nostāju šajā jautājumā, nevarēdama samierināties ar savu ietekmes trūkumu šo notikumu gaitā, LELB nolēma uzsākt visu dievkalpojumā piedalījušos mācītāju vajāšanu - izmantojot padomju laikā pieņemtas metodes lēma šo jautājumu aiz slēgtām durvīm. Rīgas Reformātu brāļu ev.lut. draudze toreiz aktīvi iejaucās un lēmuma pieņemšana tika atlikta un ierosināta izmeklēšana par faktiem, kas jau toreiz visiem bija zināma. Tam sekoja LELB Kapitula lēmums, ka mācītājiem Jurim Cālītim un Varim Bogdānovam tiks dota iespēja – tiks sastādīts dokuments, kas viņiem ir jāparaksta līdz šodienai – 16. novembrim. Sākotnēji tika skaidrots, ka tā būs mācītājiem dotā iespēja skaidrot sabiedrībai, kādēļ viņi ir piedalījušies minētajā dievkalpojumā. Tomēr LELB Kapitula sastādītais dokuments līdzinās Staļina laika praksei ar apsūdzības uzrādīšanu un atzīšanos uzrādītajos pārkāpumos, vienlaikus mācītāji tika aicināti apliecināt pazemīgu pakļaušanos LELB varai un nozīmētajai kārtībai. 
Gan Cālītis, gan Bogdānovs uzskata, ka tas nesniedz skaidrojumu viņu dalībai šajā pasākumā, bet gan ačgārnā veidā tiek traktēti notikumi, kas saistīti ar šo pasākumu. Cālītis un Bogdānovs sniedza savus rakstiskus skaidrojumus, jo tādējādi viņi paši vēlas uzņemties atbildību par savu rīcību. LELB vadībai šāda mācītāju rīcība bija nepieņemama. 
Papildus notikumiem, kas bija saistīti ar šā gada 23.jūlija notikumiem, LELB vadība bija ausīga uz citu vainīgo mācītāju «pārkāpumu» uzmeklēšanu. Tā par pamatu ņemot TV3 raidījuma «Bez Tabu» sižetu par Sun Mjung Mūna viesošanos Latvijā, LELB vadība izdarīja pieņēmumu, ka mācītājs Cālītis nolēmis atstāt kristietību un kļuvis par Mūna sekotāju. 
Rīgas Reformātu Brāļu ev.lut. draudze, skaidri apzinoties šī lēmuma absurdumu, aicināja LELB mācītājus uz diskusiju, kurā tiek skaidroti visi neskaidrie jautājumi. Diemžēl uzsāktā diskusija neturpinājās. Tam sekoja vairāki raksti LELB laikrakstā «Svētdienas Rīts», kur izrādījās, ka par visiem Kristīgajā Baznīcā izskatāmajiem jautājumiem, vissvarīgākais ir Sun Mjung Mūns un viņa dalītā vīna sastāvdaļas. Interesanti, ka mācītāja Jura Cālīša viesošanās pie šī reliģiskās sektas vadītāja LELB acīs ir vairāk grēcīga kā paša Arhibīskapa Jāņa Vanaga būšana tai pašā pasākumā. 
Kā informē Riežniece, skatot jautājumu par mācītāja Cālīša atstādināšanu, mazsvarīgi izrādījās fakti, ka viņš ir Teoloģijas asociētais profesors un ka viņa vadītās draudzes dara ievērojamu kristīgās kalpošanas darbu. Rīgas Reformātu Brāļu ev.lut. draudze kalpo Zvannieku mājās, Anglikāņu Sv.Pestītāja draudze - Zupas virtuvē bezpajumtniekiem. Nekas no tā visa LELB vadībai nelikās pietiekami kristīgi, lai respektētu un cienītu Cālīša ieguldījumu un darbu mūsu sabiedrības labā un kristīgo vērtību veicināšanā sabiedrībā. 
Rīgas Reformātu Brāļu ev.lut. draudze izsaka nožēlu, ka neskatoties uz to, ka gan draudzes un LELB tikšanās laikā, gan arī pēc tam LELB vadība tika aicināta uz atvērtību, diskusijām un toleranci, LELB vadībai šobrīd svarīgākais izrādījās izskaust jebkādus atšķirīgus viedokļus un nostiprināt savu varas kontroles pozīciju Latvijas Evanģēliski luteriskajā baznīcā, pār Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas mācītājiem. 
Baznīca: Cālītim ir iespēja tikt atjaunotam mācītāja amatāDELFI  11/17/05    Latvijas evaņģēliski luteriskās Baznīcas (LELB) arhibīskaps Jānis Vanags pauž, ka viņam sāp sirds par lēmumu atcelt no mācītāja amata Latvijas Universitātes teoloģijas fakultātes dekānu Juri Cālīti, taču Cālītis “neatstāja nekādu iespēju rīkoties citādi”. Taču atlaišana no amata nenozīmē izslēgšana no Baznīcas un viņam arvien pastāv iespēja tikt atjaunotam amatā. 
“Ir runa par notikumu secību, kur mācītājs provokatīvi un publiski uzstājās un pauda viedokli, kas nav saskaņā ar LELB nostāju,” pēc Baznīcas Kapitula lēmuma pauda Vanags, informēja LELB. 
Kapituls trešdien atkārtoti izskatīja jautājums par divu LELB mācītāju Jura Cālīša un Vara Bogdanova atbilstību mācītāja amatam. Pēc vairāku stundu ilgām debatēm Kapituls pieņēma lēmumu, kas paredz Cālīti atlaist no mācītāja amata, savukārt mācītājam Bogdanovam izteikt brīdinājumu par neatbilstību mācītāja amatam un atstādināt no patstāvīgas kalpošanas Rīgas Kristus draudzē, dodot iespēju līdz turpmākajam kalpot pieredzējuša LELB mācītāja uzraudzībā. 
Attiecībā uz Rīgas Reformātu-brāļu draudzi, kurā Cālītis līdz šim kalpoja, Kapituls aicināja Rīgas iecirkņa prāvestu turpmāk gādāt par draudzes garīgo aprūpi. 
Baznīcas lēmums ir saistīts ar mācītāju publisko rīcību un izteikumiem, kas ir pretrunā LELB pamatnostādnēm. Šā gada jūlijā Cālītis un Bogdanovs vadīja geju un lesbiešu pasākuma "Rīgas Praids 2005" ietvaros organizēto dievkalpojumu Anglikāņu baznīcā, tādējādi pārkāpjot LELB 18.Sinodē 1996.gadā pieņemto rezolūciju "Par homoseksuālisma piekopšanu un propagandu". 
Ņemot vērā to, ka abu mācītāju piedalīšanās geju un lesbiešu pasākuma "Rīgas Praids" ietvaros rīkotajā dievkalpojumā šā gada jūlijā sabiedrībā varēja radīt priekšstatu, ka LELB akceptē homoseksuālu praksi kā normu. , viņi tika aicināti līdz 16.novembrim, rakstiski apliecināt, ka viņu nolūks nebija šādu priekšstatu radīt, un izteikt apņēmību turpmāk rīkoties saskaņā ar LELB pamatnostādnēm. 
Baznīca norāda, ka Cālītis atkārtoti ir publiski paudis Baznīcai pretēju viedokli, piemēram, atzīstot homoseksuālas attiecības par pieņemamām. Turklāt Mūna Apvienošanās baznīcas rīkotā pasākuma laikā Jūrmalā Cālītis piedalījās vīna ceremonijā, kas nozīmē atzīt Mūna mācību. Mūna sekotāji, šādi baudot vīnu, piemin un godina Mūnu un viņa kundzi, uztverot viņus kā "īstos vecākus", kas reprezentē Dievu. 
Mācītājs Bogdanovs ir parakstījis Kapitula piedāvāto tekstu, kuram viņš bija pievienojis arī paskaidrojumus par savas rīcības motīviem. Ņemot to vērā, Kapituls nolēma neatstādināt Bogdanovu no mācītāja amata, bet dot iespēju viņam turpināt kalpot LELB draudzēs pieredzējuša mācītāja uzraudzībā. 

Kultūrā un izglītībā...

Sāk izdot jaunu žurnālu ‘Ilustrētā Zinātne’DELFI  11/11/05    Latvijā sāk izdot jaunu populārzinātnisku žurnālu “Ilustrētā Zinātne”, kas vēstīs par zinātnes sasniegumiem pasaulē, par neparastākajiem fenomeniem dabā un jaunumiem tehnoloģijās, vēsturi un citām tēmām, informēja izdēvēji. 
“Ilustrētā Zinātne” orientēta gan uz jauniešiem, kas vēlas gūt zināšanas visdažādākajās jomās, gan uz mūsdienīgiem, erudītiem cilvēkiem, kurus interesē jaunākie atklājumi un kuri vēlas saņemt vispusīgu un nopietnu informāciju. 
Žurnāla Ilustrētā Zinātne galvenais redaktors ir spēles Prāta banka uzvarētājs Vents Zvaigzne. 
Ilustrētā Zinātne iznāk reizi mēnesī, tirāža – 15 000 eksemplāru. Žurnālu izdos Izdevniecība “Mediju grupa TOPS”. 
Rindā uz vietām Rīgas bērnudārzos ir reģistrēti 1617 bērniLETA 11/13/05    Patlaban rindā uz vietām Rīgas bērnudārzos ir reģistrēti 1617 bērni, liecina Rīgas domes Izglītības, jaunatnes un sporta departamenta apkopotā informācija. 
Departamenta sabiedrisko attiecību galvenā speciālistei Indra Vilde pastāstīja, ka vislielākā rinda uz vietām Rīgas bērnudārzos ir Vidzemes un Latgales priekšpilsētās – 587 un 259 bērni. Kurzemes rajonā rindā uz vietām pirmsskolas izglītības iestādēs ir reģistrēti 250 bērni, Zemgales priekšpilsētā – 233 bērni un Ziemeļu rajonā – 227 bērni. 
Savukārt Centra rajonā ir reģistrēta vismazākā rinda uz vietām pirmsskolas izglītības iestādēs. Kā liecina departamenta informācija, Centra rajonā vietu bērnudārzos trūkst 61 bērnam. 
Vilde piebilda, ka bērnus pirms dzimšanas nevar pieteikt, jo pirms dzimšanas nevienam nevar būt piešķirts personas kods, līdz ar to nedzimušo bērnu nevar reģistrēt rindā. 
Situācijas uzlabošanai departaments plāno atvērt jaunas grupiņas jau esošajos bērnudārzos. Tāpat jaunas grupas paredzēts izveidot tipveida bērnudārzos, kuros patlaban atrodas kādas komercstruktūras. „Tiklīdz beigsies telpu nomas līgums ar šiem uzņēmumiem, tā šajās vietās atvērs jaunas grupas,” teica Vilde. 
Pašvaldība tuvākajos gados plāno arī būvēt jauno bērnudārzu Ziepniekkalnā, Valdeķu un Šautuves ielā. Jaunas pirmsskolas izglītības iestādes būvniecībai ir rezervēts arī zemesgabals Vidzemes priekšpilsētā, Baltezera ielā. 
Departaments arī iecerējis iekārtot vēl vienu bērnudārzu Latgales priekšpilsētā, Maskavas ielā 256, kur atrodas pirmsskolas izglītības iestādes ēka. Līdz šim šajā ēka darbojusies privātskola, kura savu darbību pārtrauca, tāpēc departaments ir paudis vēlmi šajā ēkā iekārtot bērnudārzu. 
Rindas samazināšanas uz vietām Rīgas bērnudārzos 2006.gada pašvaldība plāno atvērt pirmskolas grupas pie skolām, kuras ir izvietotas bērnudārza tipveida ēkās. Tāpat nākamgad iecerēts arī atvērt jaunas grupas jau pie esošajiem bērnudārziem. Kopumā 2006.gadā Rīgas bērnudārzos ir plānots atvērt vairāk nekā 20 papildu grupas. 
Grāmatas
Arno Jundze,  NRA  11/14/05     
Mazā mākslas vēstures terminu vārdnīca. Sastādījusi Daina Blūma. Zvaigzne ABC, 2005 
Nelielajā kabatas formāta vārdnīcā apkopots apmēram tūkstoš šķirkļu, kas skaidro biežāk lietotos mākslas vēstures terminus. Grāmatas galvenais adresāts, protams, ir skolēni un studenti, tomēr pieredze rāda – līdzīgu vārdnīcu mūžs mēdz izrādīties krietni garš, bet lietojums daudz plašāks, nekā tas sākumā iecerēts.
Paulu Koelju. ZAHIR. Tulkojis Edvīns Raups. Jāņa Rozes apgāds, 2005
Kādu dienu piepeši pazūd pasaulslavena rakstnieka sieva, kara korespondente Estere. Lai gan dzīve sola vēl lielākus panākumus, jaunu mīlestību un emociju pārpilnību, laulātās draudzenes pazušana rakstniekam nedod mieru, kļūstot par apsēstību un māniju. Rakstnieks pamet ierasto komfortu un dodas meklējumos, kuru rezultātā nonāk Centrālāzijā. 
Džīna M. Ouela. Alu lāča klans. Tulkojusi Baiba Jansone. Zvaigzne ABC, 2005
Romāns, kas padarīja tās radītāju Džīnu M. Ouelu par pasaules līmeņa bestselleru autori. Alu lāča klans piedāvā visu, kas piederas krietnai sāgai. Tajā ir gan aizraujošs mīlas stāsts, gan neiztrūkstošie pasakas elementi, gan vēsturisks piedzīvojumu fons. 
Mārgareta Atvuda. Pēnelopiāde. Tulkojusi Ingūna Beķere. Jāņa Rozes apgāds, 2005
Starptautiskā mītu projektā tiek piedāvāts pasaulslavenās Mārgaretas Atvudas pārradītais mīts par Penelopi un Odiseju, kas nu tiek piedāvāts Ingūnas Beķeres tulkojumā. Īpašu interesi par kanādiešu rakstnieces, Bukera prēmijas laureātes veikumu raisa apstāklis, ka M. Atvudas darbi neatstāj vienaldzīgus. Neskaitāmi kritiķi un lasītāji tos ceļ debesīs – citi dēvē par nebaudāmiem. Pēnelopiāde ir iespēja par to pārliecināties pašiem.
Viktors Peļevins. Šausmu ķivere. Tulkojis Arvis Kolmanis. Jāņa Rozes apgāds, 2005
Vēl viens jaunums Jāņa Rozes apgāda izdotajā starptautiskajā Mītu sērijā. Noslēpumainais krievu kulta rakstnieks, kurš publikas priekšā parādās ļoti reti (šā gada iznācienā, viņš nolīdzināja ar zemi 20. gadsimta franču filozofiju, pasludinot to par bezjēdzīgu pasākumu), Viktors Peļevins ir viena no kolorītākajām intelektuāļu figūrām kaimiņzemē. Šausmu ķivere ir vecais labais mīts par Tēseju un Minotauru, tomēr, ja pie darba ir ķēries V. Peļevins, nekad nevar zināt, ar ko viss beigsies.
Ļevs Durovs. Mani dzīvnieki, Nordik, 2005
"Durova cirks, Durova zvēri..." Šis vārdu salikums kaut ko nozīmēs tiem, kas padomju laikos cītīgi gāja uz cirku un vēl cītīgāk skatījās divreiz mēnesī sestdienās Ostankinas telekanālā raidīto cirka programmu – vienu no retajiem to gadu neideoloģizētajiem raidījumiem, kura nagla bija asinis stindzinoši triki, dresēti plēsoņas un vieglprātīgi klauni. Padomju cirka leģendas Ļeva Durova grāmata pārņem savā varā jau ar pirmajām, visai šokējošajām lappusēm, jo, lai nu kas, bet izcilais dzīvnieku dresētājs gan zināja – dzīvnieki runā, viņi domā, jūt un ir personības.
Cepli Francijā izrāda multipleksā, salīdzina ar 70.gadu vācu kino 
Dita Rietuma,  Diena  11/14/05    Dizainā stilīgi mūsdienīgs daudzzāļu kinoteātris — multiplekss Gaumont, kas lepojas ar svaigākajām tehnoloģijām kinofilmu izrādīšanā, un uz tā ekrāna, nevis Holivudas bojeviks, bet gan latviešu kino klasika — Rolanda Kalniņa 1972.gadā tapusī filma Ceplis ar Eduardu Pāvulu galvenajā lomā. Tas nav ne sapnis, ne nomoda vīzija. Francijas pilsētā Amjēnā (120 km uz ziemeļiem no Parīzes), kuras piepilsētās ir ieviesta komandantstunda, bet centrā tās atskaņas nemana, Ceplis tika demonstrēts pilsētas jaunākajā multipleksā, kas atklāts pirms divām nedēļām. Kvalitātē nevainojamā filmas kopija, izgatavota īpaši izrādīšanai Francijā, un, protams, Cepļa ironija un mākslinieciskās kvalitātes uzskatāmi pierādīja šīs traģikomēdijas vietu pasaules 70.gadu kinovēstures kontekstā, kaut ar vairāk nekā trīsdesmit gadu ilgu novēlošanos.
Francijā notiekošā Latvijas kultūras festivāla Pārsteidzošā Latvija ietvaros demonstrēšanai Francijā ir sagatavota septiņu latviešu spēlfilmu kolekcija — Ceplis ir tās vecākā vienība. Kaut arī pārējās filmas — Lailas Pakalniņas Pitons un Kurpe, Aigara Graubas Baigā vasara, Jāņa Streiča Cilvēka bērns, Viestura Kairiša Romeo un Džuljeta un Latvijas–Igaunijas kopdarbs Pētera Simma Labās rokas — netika lutinātas ar tik modernu vidi, Amjēnas festivāls mudināja un jundīja franču publikas interesi par latviešu kino, rīkojot gan diskusijas, gan filmu apspriešanu. Latvijas delegāciju par latviešu kino pagātni un tagadni pedantiski intervēja RFI — starptautiskais Francijas radio.
Publikas reakcija uz latviešu filmām bija visdažādākā — no zinošiem salīdzinājumiem (tā Ceplis tika salīdzināts ar 70.gadu vācu kino) līdz jautājumiem — vai Latvija joprojām ir tāda pati kā L.Pakalniņas filmā Kurpe, kuras darbība norisinās 50.gados. Tālab stāstīšana, skaidrošana, intereses raisīšana par Latvijas kultūru un kino kā tās sastāvdaļu bija viens no filmu skates būtiskajiem papildu elementiem. Latvijas filmas Amjēnā tiek rādītas līdz pat nedēļas beigām, tomēr septiņas latviešu spēlfilmas ir tikai sīka daļa no Amjēnas festivālā piedāvāto 300 filmu programmas, kas skatītājam apgrūtina iespēju fokusēties uz Latvijas filmu programmu.

Izstādes
Maija Rudovska, Līvija Dūmiņa,  NRA  11/15/05     
- Pedvāles Brīvdabas mākslas muzejā Lāčplēša dienā atklāts Ojāra Feldberga veidotais mākslas objekts Viļņošanās. To veido četri granīta bloki, kas 1991. gada janvāra barikāžu laikā atradās pie Saeimas nama un simbolizē Kurzemi, Latgali, Zemgali un Vidzemi. Virs tiem atrodas 68 Latvijas karogi. Vasarā četras objekta daļas bija redzamas Rīgā barikāžu vietās, bet Pedvālē tās apvienotas, veidojot vienotu monumentālu mākslas darbu.
- Topošajā Latvijas pasta nodaļā bijušā veikala Sakta telpās un Rīgas Dizaina un mākslas vidusskolas izstāžu zālē skatāma izstāde Dizains. Nākotne. Projekta mērķis ir iepazīstināt ar pašreizējo situāciju Latvijas valsts izglītības iestādēs, kurās sagatavo profesionālus dizainerus, un aktualizēt dizaina izglītības iespējas un esošo Latvijas situāciju pasaules dizaina norišu kopainas kontekstā. 
- Rīgas vēstures un kuģniecības muzejā un Melngalvju namā aplūkojama starptautiska izstāde Šveices sudrabs no Šveices Nacionālā muzeja kolekcijām. Izstādes apmeklētāji var iegūt priekšstatu par Šveices zeltkaļu un sudrabkaļu mākslu no 14. līdz 20. gs. – kopumā izstādīts ap 300 sudrablietu. 
- Galerijā Apsīda ceturtdien tiks atklāta tekstilmākslinieces Baibas Osītes izstāde.
- Galerijā Laipa Valmierā piektdien pulksten 14 atklās gleznotāja Ilgvara Zalāna personālizstādi Indija. Maroka. Izstāde tapusi kā vēstījums par Indijā un Marokā pavadīto laiku. Tas ir košs un aizraujošs ceļojums citā kultūrā, mentalitātē, emocionālajā vidē ar šīm vietām raksturīgo tonalitāti un gaismu. 
- Latvijas Dabas muzejā līdz 30. decembrim notiek Latvijas un Japānas sadarbības projekts Sarunas ar sniegu un ledu – novērošana/iztēle mākslā un zinātnē.
Kultūrziņa
Līvija Dūmiņa,  NRA  11/16/05     
- Iznācis žurnāla Karogs novembra numurs. Retro literatūras piedāvājumā ieskatoties, gribas izcelt Rutku Tēva romāna Sābas ķēniņienes pēctecis fragmentus, Lielkņaza Konstantina Konstantinoviča Romanova dzejas un Jāņa Veseļa erotisko poemu Aida. Vēl – Jāņa Zālīša raksts par dzeltenās preses "klasiku" – Emīlijas Benjamiņas izdoto žurnālu Aizulises – un polemika ap Rūdolfa Blaumaņa stāstu Laimes klēpī. Rakstu sadaļas sākums šoreiz pasmags, nāves tēmai veltīts – Rita Treija pētījusi dzeju mūsu kapsētās jeb epitāfijas, Elīna Kļaviņa – nekrologu Ojāram Vācietim poētiku. Vēl, protams, daudz citu literatūras dzīvei Latvijā un citās zemēs veltītu rakstu, ko lasīt garajos rudens vakaros.
Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa,  NRA  11/17/05    
- Šillera Laupītāji izstādē. No 9. maija līdz 26. jūnijam Vācijā notika Šillera festivāls Robbers+Gendarmes 2005. Tas bija galvenais notikums Šillera gada ietvaros – šogad aprit 200 gadu kopš vācu rakstnieka Fridriha Šillera nāves 1805. gada 9. maijā. Vācu organizācijas Schiller 05 aicināta, kopā ar vēl citiem – vairāk nekā astoņdesmit – jaunajiem daudzsološajiem māksliniekiem no Eiropas un ASV festivālā piedalījās arī māksliniece Ieva Kauliņa. Viņas festivālam veidotais projekts par F. Šillera lugas Laupītāji nozīmi latviešu tautas vēsturē no 25. novembra būs skatāms festivāla noslēguma izstādē galerijā ag7. 
- Izmaiņas teātra Skatuve repertuārā. E. Rostāna Romantiķi Annas Eižvertiņas režijā šomēnes skatāmi tikai 26. novembrī pulksten 18 – 27. novembra izrāde atcelta.
- Liepājnieki Strasbūrā. Līdz 26. novembrim Strasbūras galerijā Syndicat Potentiel skatāma Liepājas Karostas mākslinieku izstāde Robežzeme. Karostas stāsti. Piedalās Vasilijs Borjajevs ar salonportretu sēriju, Kristīne Briede ar videofilmām Eiropas vērošana un Kur viņi palika?, Karls Bjoršmarks ar videofilmu Borderland. Pēdas uz robežām un Jespers Nordāls ar videofilmu Crazy girls.
Rīgas arhitektūras stili
Maija Rudovska,  11/17/05    Jānis Krastiņš apzināti lieto vienkāršu, svešvārdiem nesamežģītu valodu.
Šoruden grāmatu plauktus papildinājuši divi jauni arhitektūrai veltīti izdevumi/albumi – Rīgas arhitektūras stili (Jumava) un Rīgas arhitektūras astoņi gadsimti Eiropas kultūras spogulī (Nacionālais apgāds). Abu grāmatu autors ir arhitekts un arhitektūras teorijas speciālists Jānis Krastiņš (pēdējā tapusi kopā ar mākslas zinātnieku Ojāru Spārīti). 
J. Krastiņu pamatoti var dēvēt par vienu no ievērojamākajiem un ražīgākajiem pētniekiem Latvijas arhitektūras teorijā. Kopš 1991. gada viņš ir Dr. habil. arch., kopš 1992. gada profesors Rīgas Tehniskajā Universitātē, arī Arhitektūras vēstures un teorijas katedras vadītājs un liela autoritāte Rīgas jūgendstila arhitektūras pētniecībā. J. Krastiņu var dēvēt par cilvēku – orķestri. Neskaitot daudzās publikācijas presē, bez J. Krastiņa vārda nav iztikuši gandrīz visi kopš 90. gadu otrās puses iznākušie ievērojamākie albumi par Rīgas arhitektūru. Viņš bijis autors iespaidīgām grāmatām: Rīga. Jūgendstila metropole (1996), Rīgas arhitektūras meistari. 1850–1940. (2002); līdzautors grāmatām: Latvijas arhitektūra no senatnes līdz mūsdienām (1998), Rīgas arhitektūra. Stili, ēkas, interjeri 21. gs. (2000). Visi šie izdevumi ir prāvi albumi ar plašu vizuālo un informatīvo materiālu. 
Lai spriestu par izdevumu Rīgas arhitektūras stili, to neizbēgami nākas salīdzināt ar nule minētajiem. Ņemot vērā publicēto, rodas jautājums, vai šāds izdevums bija nepieciešams? Atbilde ir – jā, jo līdzšinējie izdevumi tika orientēti uz šaurāku, specifiskāku lasītāju loku, izņemot Latvijas arhitektūru no senatnes līdz mūsdienām, kas aptver plašu materiālu. Šādi vērtējot, Rīgas arhitektūras stiliem būtu bijis jātop pirms visiem minētajiem izdevumiem, tomēr dzīvē viss noticis otrādi. 
Grāmata piedāvā konspektīvu informāciju par būtiskākajām stilistiskajām parādībām gan Rīgas profānajā, gan laicīgajā arhitektūrā, sākot no romānikas līdz pat mūsdienām. Pirmajā nodaļā Arhitektūras stili un stilu sistēmas aptuveni desmit lappušu apmērā tiek sniegts īss ekskurss pasaules arhitektūras vēsturē. Tas ļauj lasītājam izprast kontekstu. Pārējās nodaļas pievēršas Rīgas arhitektūrai. Tās sadalītas apakšnodaļās hronoloģiski stilu attīstībai un izpausmēm. Izdevumā, kā pieklājas, ir arī arhitektūras terminu vārdnīca, personu rādītājs un tulkojums angļu un krievu valodā.
J. Krastiņš Rīgas arhitektūras stilos apzināti lieto vienkāršu, ar terminiem un svešvārdiem nesamežģītu valodu, informācijas apjoms uz vizuālā materiāla fona ir minimāls, katram lasītājam saprotams. Visdrīzāk, šā iemesla dēļ albumā nav izvirzīti nekādi pētnieciski vai problemātiski jautājumi, piemēram, par stilu hronoloģiskajām robežām, tipoloģiju, objektu būvvēsturi, to saglabāšanu vai ietekmju lokiem. Nav izvērstu plānu, rasējumu vai vēsturisku fotogrāfiju (ar dažiem izņēmumiem) par objektu senāko stāvokli. Albuma lielāko daļu aizņemošais vizuālais materiāls ataino aprakstīto stilu paliekas/izpausmes mūsdienās. 
Pēdējās modes tendences šādos izdevumos ir iekļaut arī jaunākās arhitektūras piemērus, piemēram, kā laikmeta liecības akcentējot Saules akmeni, Tērbatas ielas tirdzniecības centru u.c. stiklotos Rīgas monstrus. Ir diezgan pārgalvīgi šos pavisam jaunos objektus jau iekļaut kāda stila ietvaros. Tam vajadzīga laika distance, lai izvērtētu to mākslinieciskās un arhitektoniskās kvalitātes. Šādā aspektā autors paļaujas tikai uz subjektīviem izvēles kritērijiem.
Šķiet, šajā izdevumā gandrīz visas fotogrāfijas apstrādātas datorgrafikā. Tas nav nekas jauns un šķietami padara fotografētos objektus uzskatāmākus, tomēr izmantotajiem efektiem piemīt savi defekti. Objekti izskatās diezgan nereāli, piemēram, uzkrītošas ir visās fotogrāfijās obligātās zilās debesis (ar vai bez mākonīšiem) vai pelēkās ēku pašēnas un nevajadzīgās krītošās ēnas. Iespaids tāds, it kā ēkas atrastos nevis dienasgaismā, bet gan mākslīgajā apgaismojumā, tāpēc grūti tam saskatīt jēgu. Iebildumi ir arī pret grāmatas dizainu, kas atstāj ļoti raibu, ņirbošu iespaidu. Rīgas arhitektūras stilu galvenais trūkums ir iespaids par pasūtītāja sasteigtību un paviršību, tas demonstrē vēlmi panākt efektu ar kvantitāti, piespraužot klāt slavena pētnieka vārdu, nevis kvalitāti. 
Gribētos jau cerēt, ka šie minējumi ir tikai autores privāto šaubu rezultāts, bet albums tapis pēc labākās sirdsapziņas kā sabiedrību izglītojošs materiāls.
Dailes teātrim jubileja
Līvija Dūmiņa,  NRA 11/17/05    Nākamajā dienā pēc mūsu valsts dzimšanas dienas 85. jubilejas gadu atzīmē Dailes teātris.
Pirms 85 gadiem, 1920. gada 19. novembrī, ar Raiņa lugas Indulis un Ārija iestudējumu tika atklāts teātris, kas nesa skanīgo, ietilpīgo un mazlietiņ arī pretenciozo Dailes vārdu. Par jauno teātra mājvietu kļuva Amatnieku palīdzības biedrības telpas Lāčplēša ielā 25, un šeit teātris mīt līdz pat ēkas Brīvības ielā 75 uzcelšanai 1977. gadā. 
Jubileju teātris atzīmēs klusi, bez ārēja spožuma un īpaši gatavotiem publiskiem pasākumiem. Šoreiz tie būs intīmi svētki esošajiem un bijušajiem dailēniešiem – šovakar pēc izrādes Melanholiskais valsis tiks sumināti tie cilvēki, kas Dailes teātrī nostrādājuši vairāk nekā 25 gadus – piemēram, Kārlis Auškāps (33), Olga Dreģe (42), Marina Janaus (38), Pēteris Liepiņš (38), Akvelīna Līvmane (30), Mirdza Martinsone (30), Lilita Ozoliņa (38), Jānis Paukštello (32), Juris Strenga (42), Ilze Vazdika (42), Juris Gornavs (27), Lidija Pupure (42), Aivars Šiliņš (38), Pēteris Šiliņš (32). 
Pēc tam teātra kolektīvs kāps uz otrā stāva foajē jumta, lai pūtēju orķestra pavadījumā malkotu šampanieti un baudītu svētku torti. Teātra darbinieki arī dosies uz Lāčplēša ielas 25. namu, kur šobrīd mājo Jaunais Rīgas teātris, lai mirkli pakavētos atmiņās.
Svētku dienās teātra darbinieki parasti strādā, lai dāvātu prieku skatītājiem. Šoreiz Dailes teātra 85. jubilejā 18. un 19. novembrī izrādes nav plānotas – lai aktieri un tehniskie darbinieki varētu atpūsties.

Citādā ziņā...

Nav sūdzību par dzimuma diskrimināciju darbavietāsLETA  11/12/05    Valsts darba inspekcija (VDI) šā gada pirmajā pusē nav saņēmusi nevienu sūdzību par diskrimināciju darbā dzimuma dēļ. 
Nav saņemta neviena sūdzība arī par neiecietīgu darba devēju attieksmi pret topošajām vai jaunajām māmiņām, informē VDI sabiedrisko attiecību speciāliste Margarita Dukaļska. 
VDI pārstāve uzsvēra, ka pārkāpumi šajā jomā noteikti ir, taču VDI nesaņem sūdzības, jo sievietes baidās aizstāvēt savas tiesības un neziņo par gadījumiem, kad darba devēji pārkāpj viņu tiesības, piemēram, atlaiž no darba grūtniecības vai bērna piedzimšanas dēļ. 
Pirms neilga laika televīzijas raidījuma "Māmiņu klubs" veiktā aptauja liecina, ka mazajos un vidējos uzņēmumos darba devēji bieži vien ir neiecietīgi pret jaunajām māmiņām un nevēlas viņām piedāvāt normatīvajos aktos paredzētās sociālās garantijas. 
No mazo un vidējo uzņēmumu darbiniecēm 45% sieviešu izjutušas neiecietīgu darba devēju attieksmi, liecina aptaujas rezultāti. 
Vismaz 65% sieviešu bijušas grūtības un sarežģījumi, paziņojot darba devējiem par gaidāmo ģimenes pieaugumu. 
Vismaz 35% sieviešu, kas pēc bērna piedzimšanas atgriezušās iepriekšējā darbavietā, nav apmierinātas ar jaunajiem darba apstākļiem un noteikumiem, jo viņām ir pazemināta darba alga vai darba samaksa netiek palielināta kā citiem darbiniekiem. 
Daļa aptaujāto sieviešu atzinušas, ka viņām tiek piedāvāts strādāt pusslodzi vai tiek samazināti darba pienākumi un atbildība. 
Aptaujā piedalījās 200 raidījuma "Māmiņu klubs" skatītājas. 
Daba kavējas doties ziemas mierā
Jānis Zvērs,  NRA  11/14/05    Siltā laika dēļ Latvijā manāmas nebijušas kukaiņu sugas.
Klimata pētnieki pasauli pārsteidz un mulsina ar pretrunīgām prognozēm. Vienam secinājumam gan ir noticējuši visi – pasaule sasilst, un tas vedina Zemi pretī katastrofai. Latvijā šoruden otrreiz noziedējušas pienenes, pret skopo sauli no jauna atvērušās asteres, zied rododendri un pilnziedā ir krizantēmas. Mūsu meteorologi gan teic – šis rudens nav īpašs.
Lielbritānijā, īpaši tās dienvidu rajonos, kā arī lielākajā Eiropas daļā pēc samērā siltām ziemām gaidāma aukstākā beidzamos desmit gados. Britu nacionālais meteodienests gan oktobrī uzsvēra, ka prognožu precizitāte parasti esot 67%. Neticību tūlīt pauda dāņu meteorologi, no kuru apkopotajām pasaules laika prognozēm izriet, ka "mēneši līdz janvārim solās būt siltākie šajā pasaules daļā". Tātad "aukstāks laiks nekā parasti esot tikpat iespējams kā siltāks laiks nekā parasti".
Klimata pētniecībai lielvalstis pievērš lielu uzmanību. Oktobrī jūrā uz dienvidiem no Ziemeļpola iegāzās Eiropas kosmosa aģentūras (ESA) satelīts Cryosat, ar kuru bija plānots novērot klimata izmaiņas, jo īsi pēc pacelšanās radušās tehniskas problēmas tās nesējam – Krievijā ražotajai raķetei. 155 miljonu dolāru vērtajam Cryosat bija jādodas trīs gadus ilgā misijā, lai novērotu polāro ledus segu kušanu.
"Mūsu valstī lielai iedzīvotāju daļai pret klimata izmaiņām ir pat pozitīva un ironiska attieksme – kļūs taču siltāk!" saka vides aktīvists Jānis Ulme. Taču optimismam nav pamata, jo tas, ka klimats kļūs siltāks, radīs virkni citu sakarību, iespējams, dažādu augu un dzīvnieku sugu iznīkšanu, kas radīs pārrāvumus barības ķēdē un nopietnas izmaiņas dabas pasaulē. J. Ulme norādīja, ka globālās klimata izmaiņas Latviju ietekmē divos veidos: laika apstākļi kļūst neprognozējami, kā arī pieaug krasta erozijas posts.
"Agrāk par rudens vētru mēnesi uzskatīja oktobri, taču šogad nopietna vētra Latviju pārsteidza janvārī," atgādina ģeogrāfijas profesors Guntis Eberhards. "Parasti ziemā piekraste ir sasalusi un to sedz ledus sega, kas krastu padara izturīgāku pret skarbajiem vējiem un vētrām. Silto ziemu dēļ krasti vairs nav stipri, un vētras tos vienkārši ārda." G. Eberhards pastāstīja, ka beidzamo desmit gadu laikā vētrās visvairāk cietis Bernātu krasts Kurzemē, kur 1993. gadā un 1999. gadā uz dienvidiem no Veckrūmu mājām zemais kāpu krasts atkāpies par 40–50 metriem. Ja vētras atkārtosies, pēc aptuveni piecdesmit gadiem Bernātu kāpu mežu jūra noskalos 250–350 metru platā joslā.
No jūras postošās iedarbības apdraudētākie ir Rojas, Engures, Lapmežciema pagasta krasti, to apbūve un infrastruktūra, daļēji arī Kolkas, Mērsraga pagasta un Saulkrastu krasts. Baltijas jūra apdraud aptuveni sešdesmit procentu Latvijas piekrastes. 2001. gada vētru laikā no Rīgas līča krasta joslas jūrā ieskalots vairāk nekā viens miljons kubikmetru zemes. Rojā, Abragciemā, Ragaciemā, Kauguru ragā un Zvejniekciemā pamatkrasts noskalots vietām pat par 8–15 metriem. 
Uz klimata izmaiņām reaģē arī augu valsts – sakarā ar silto rudeni augi nespēj pagūt sagatavoties ziemošanai. "Ja strauji uznāks mīnusi, būs slikti," prognozē Rīgas Botāniskā dārza bioloģe Marianna Smona. Bioloģe skaidro, ka ziema mūs sagaida šā vai tā, taču biedējošs ir fakts, ka līdz šim nav bijušas salnas, kas liktu augu valstij tai pakāpeniski sagatavoties.
"Ja ziema ir silta, tad zīdītāji – lāči, jenotsuņi un āpši – nevar doties ziemas guļā un ir spiesti klaiņot un meklēt barību," norāda Latvijas Dabas muzeja zooloģe Una Bērziņa. Globālās sasilšanas rezultāti spilgti manāmi Skandināvijas valstīs, kur apdraudēta ziemeļbriežu savvaļas populācijas eksistence. "Salīdzinoši silta ziema nav nekas rets, taču tā var ietekmēt Latvijas dabu negatīvā ziņā – kārtīgs ziemas sals nodrošina daudzu kaitēkļu bojāeju," stāsta U. Bērziņa.
Arī Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultātes asociētais profesors Voldemārs Spuņģis zina teikt: "Jo mīkstāka ziema, jo vairāk kaitēkļu, piemēram, kartupeļu lapgraužu un skujkokiem bīstamo kaitēkļu – mizgraužu, paliek dzīvi. Dienvideiropā, kur klimats ir maigāks, esmu redzējis veselus laukus, kurus izpostījuši kartupeļu lapgrauži." Pašlaik šie kaitēkļi milzīgus zaudējumus nerada, taču tie strauji pielāgojas mūsu klimata īpatnībām un silto ziemu dēļ neiznīkst – ja nav bijis stiprs kailsals, tad kaitēkļu skaits nemazinās. V. Spuņģis norāda, ka beidzamajos gados siltā klimata dēļ Latvijā manāmas arī tādas kukaiņu sugas, kuras agrāk šeit nav dzīvojušas. "Ik pa brīdim jau kāds interesants eksemplārs no dienvidiem ienāk pie mums un beidzamajos gados tas notiek visai strauji. Pirms diviem gadiem Liepājas rajonā parādījās lapseņveida zirneklis, kurš tur jau labi iekārtojies," saka V. Spuņģis.
Ir arī kukaiņu sugas, kuras klimata sasilšanas dēļ no Latvijas pamazām izzūd. Tie lielākoties ir ar purviem saistītie kukaiņi, piemēram, purva tauriņi. Biologs norāda, ka, klimatam kļūstot siltākam, nākamo gadu desmitu laikā Latvijā ienāks daudzas Viduseiropas kukaiņu sugas. Uz Neatkarīgās jautājumu, vai līdz ar jaunu kukaiņu sugu ienākšanu neparādīsies jaunas slimības, V. Spuņģis atbildēja noliedzoši: "Drīzāk jābaidās no importētiem augiem, kuriem līdzi nāk visādas baktērijas, vienšūņi un citi organismi, kas varētu būt bīstami.
Latgales zemniekam nozog māju
Agnese Margēviča,  NRA  11/15/05     Senas ēkas, kuras 20. gadsimta sākumā no pašu cirstiem guļbaļķiem slēja toreizējie Latvijas jaunsaimnieki, nu kļuvušas iekārojamas mūslaiku jaunajiem latviešiem.Senas ēkas, kuras 20. gadsimta sākumā no pašu cirstiem guļbaļķiem slēja toreizējie Latvijas jaunsaimnieki, nu kļuvušas iekārojamas mūslaiku jaunajiem latviešiem, kuri savu glauno savrupmāju interjerā iecienījuši detaļas no ķirmju saēstiem kokmateriāliem. Baumo arī par šādu kokmateriālu eksportu.
Kad Jānis Brenčs 6. novembrī pēc divu nedēļu pārtraukuma piebrauca pie savām mājām Vectilžas pagastā, viņš ieraudzīja rosīgus vīrus, kuri automašīnas piekabē krāva to, kas vēl bija palicis pāri no viņa Kārkliņiem – ķirmju, mitruma un gadu desmitu apskādētus guļbaļķus. 
"Kas tu tāds esi? Ko tev vajag? Tā māja jau jūnijā pārdota," pār plecu izmeta darbīgie svešinieki. No viņiem un vēlāk atbraukušā guļbūves pircēja Jānis pēcāk uzzināja, ka māju (1990. gadā viņš te nosvinējis latgaļu kāzas), pašam saimniekam nezinot, par apaļiem 100 latiem jau vasarā notirgojusi kāda šeptīga Latgales sieva. 
Krāpnieki izmantojuši to, ka pats saimnieks dzīvo Balvu rajona Briežuciemā un 1926. gadā no guļbaļķiem uzslieto māju Vectilžā aprauga tikai paretam. "Ziemā, kad atbraucu mežu patīrīt no krūmiem, mājā pārguļu, apsasildos, tāpat čaju uz plītes uzvāru," stāsta Jānis, laizdams skatienu pāri drazu kaudzei, ko badīgu svešinieku cirvji un laužņi atstājuši no viņa Kārkliņiem. Lai gan netālu no ceļa, mājas bijušas idilliskā vietā blakus meža ielokam, kur agros rītos mēdzot ganīties briežu buciņi. Bez mājas palicis, Jānis tomēr saimniekošanai Vectilžā ar roku neatmetīšot. Tagad būšot rūpīgi jāpieskata jau aizsaulē aizgājušās mātes mājas, kuras vientuļas slejas netālu no izpostītajiem Kārkliņiem. 
Svešiniece, kuru tur aizdomās par Jāņa mājas notirgošanu, viņam pēc nelikumīgās andeles izputēšanas zvanījusi, piedāvājot "vienoties". "Kas man ko vienoties? Viņa notirgoja manu māju," neizpratnē spriež apzagtais vīrietis. Apkrāpts jūtoties arī guļbūves pircējs – viņš domājis, ka par nieka naudu izdosies tikt pie vieglas peļņas, izdevīgi tālāk pārdodot senatnīgus kokmateriālus, bet nu viņa vārds iesaistīts krimināllietā, ko ierosinājusi Balvu rajona policijas pārvalde. Pircējs Jānim solījies, ka turpmāk, pirms ķerties klāt lēti nopirktai lauku guļbūvei, došoties uz pagastu apprasīties, vai ēka nopirkta no patiesā īpašnieka. 
Legāli pirkta veca ēka, kas domāta pārvešanai citviet vai senatnīgu būvmateriālu iegūšanai, maksā vidēji vienu līdz divus tūkstošus latu, bet var maksāt pat 3000 latu, ja vien būve ir ļoti liela un ļoti labā stāvoklī, Neatkarīgajai stāsta Namdaru biedrības vadītājs Kārlis Apinis. Viņš pats piedalījies vairākos projektos, kad klients nopircis senu guļbūvi, piemēram, klēti, un pārvedis citviet, kur tā, precīzi no jauna salikta, pārtapusi viesu mājā. K. Apinis gan uzsver, ka visos šajos gadījumos ēkas iegūtas likumīgi, nopērkot no to īpašniekiem. 
Latvijas Būvgaldnieku brālības vadītājs Edvīns Lācis "baumu līmenī" dzirdējis, ka guļbūves konteineros pat tiekot pārvestas uz Šveices Alpiem, kur tūristu pievilināšanai pārtop "autentiskās ganu būdiņās". Viņš arī zina stāstīt, ka seni kokmateriāli ir ļoti pieprasīta modes lieta Somijā, kur ķirmju saēsti un dažkārt pat apsūnojuši dēļi tiek izmantoti, piemēram, gleznu rāmju izgatavošanai un citiem interjera priekšmetiem. "Piemēram, Amerikā māja, kas uzbūvēta no vecu ēku detaļām, maksā ļoti dārgi," stāsta K. Apinis, piebilzdams, ka arī Latvijā "autentisku būvmateriālu mode iet plašumā". Vispieprasītākie esot vecu ēku grīdas un griestu dēļi, arī sijas un spāres. 
Balvu rajona policijas pārvalde ierosinājusi lietu pēc Krimināllikuma 175. panta 1. daļas "par svešas kustamas mantas slepenu vai atklātu nolaupīšanu", kas draud ar brīvības atņemšanu uz laiku līdz četriem gadiem vai ar arestu, vai ar naudas sodu līdz 80 minimālajām mēnešalgām. Balvu policijas pirmstiesas izmeklēšanas nodaļas priekšniece Solvita Leišavniece informē, ka konkrēti aizdomās turamie jau ir apzināti.
Izveidota e-izstāde par Latvijas diplomātiem okupācijas gadosDELFI  11/15/05    Otrdien ārlietu ministrs Artis Pabriks pirmsvētku noskaņā ministrijām dāvināja e-izstādi, kurā apkopoti dokumenti un liecības par Latvijas diplomātiskā un konsulārā dienesta darbinieku gaitām Latvijas okupācijas gados. 
Ārlietu ministrija norāda, ka e-izstādē “Latvijas valstiskuma sardzē. Latvijas diplomātiskā un konsulārā dienesta darbinieki okupācijas gados. 1940.gada 17.jūnijs - 1991.gada 21.augusts” iekļautie dokumenti var noderēt ministriju vēstures izpētei. 
E-izstāde tika atklāta pirmdien un tā tika dāvināta Latvijas arhīviem, muzejiem un augstskolām. Izstādes atklāšanā ārlietu ministrs teica, ka šis projekts ir kā pateicība cilvēkiem, kuri grūtajā laikā nezaudēja ticību mūsu valsts nākotnei. 
E-izstādes kompaktdisks ietver 49 diplomātu dzīvesstāstus, 189 dokumentus un 106 reproducētus fotoattēlus. Senākais dokuments ir 1940.gada 18.maija pilnvara Latvijas sūtnim Londonā Kārlim Zariņam, kurā kara gadījumā viņam tiek dotas ārkārtas pilnvaras pārstāvēt Latvijas intereses ārvalstīs. 
2004.gadā Ārlietu ministrijas Arhīva nodaļa sagatavoja dokumentu izstādi “Latvijas valstiskuma sardzē“, ko atklāja Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga. Izstāde piesaistīja plašu sabiedrības uzmanību, jo tajā parādīts līdz šim nepublicēts materiāls par Latvijas diplomātiskā un konsulārā dienesta darbību okupācijas gados, par pamatu izmantojot Latvijā un trimdā uzkrātos arhīvus. 
Tāpēc izstādes materiāli tika apkopoti elektroniskā formātā. E - izstādi realizēja Ārlietu ministrija, SIA “Open media” un radošā apvienība MIAU.
Īsumā
Sandris Vanzovičs,  NRA  11/16/05
- Rīgas pilsētas izpilddirektora Ērika Škapara rīcībā nav informācijas par postījumiem un briesmām, ko pilsētai radītu vētra. Pēc Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienesta (VUGD) Rīgas pilsētas pārvaldes priekšnieka Jura Lakatiņa sniegtās informācijas, ūdens līmenis Daugavā varētu sasniegt viena metra atzīmi. Kā zināms, kritiskā robeža Daugavas ūdens līmenim ir 1,5 metru atzīme, kura, pēc sinoptiķu prognozēm, šoreiz netikšot sasniegta. Regulāra informācijas apmaiņa starp domi un VUGD tiks turpināta visu vētras laiku, lai nepieciešamības gadījumā attiecīgie dienesti būtu rīcības gatavībā. Ē. Škapars aicina pilsētas iedzīvotājus būt uzmanīgiem un strikti ievērot glābšanas dienesta rekomendētos piesardzības pasākumus vētras laikā.
- Rīgas Bērnu tiesību aizsardzības centra (RBTAC) vadītājam Jānim Gulbim uzdots sadarbībā ar pašvaldības institūcijām izveidot darba grupu šā centra nolikuma izstrādāšanai. Beidzamajā laikā izraisījušās diskusijas par RBTAC statusu un turpmāko darbību. Rīgas domes mērķis ir maksimāli efektīvi aizsargāt bērnu tiesības, tāpēc RBTAC jābūt kompetentai un efektīvi strādājošai iestādei.
- Lai atjaunotu satiksmi pār Baltezera kanāla tiltu Jaunciema gatvē normālā režīmā, sākti tilta pastiprināšanas darbi tā nestspējas palielināšanai. "Rīgā ir vairāki tilti, kam nepieciešams remonts. Viens no tādiem ir tilts pār Baltezera kanālu Jaunciema gatvē. Jau šogad tilta konstrukcijas tiks nostiprinātas," teica Satiksmes un transporta lietu komitejas priekšsēdētājs Andrejs Požarnovs. Līdz šim tiltu bija iespējams šķērsot pa vienu braukšanas joslu un satiksme regulēta ar pagaidu luksofora palīdzību. "Pēc remontdarbu veikšanas satiksme pār tiltu tiks atjaunota pa abām braukšanas joslām, tādējādi uzlabojot satiksmes plūsmu un padarot vadītājiem braukšanu daudz ērtāku un drošāku," teica Satiksmes departamenta direktora vietnieks Edgars Strods. Satiksme pār Baltezera kanāla tiltu ir ierobežota kopš 16. septembra. 
- Sapulču, gājienu un piketu rīkošanai iesniegto pieteikumu izskatīšanas komisija nav akceptējusi Aleksandra Gorska organizēto un pieteikto sapulci par tēmu Latvijas neatkarība ES demokrātijas ietvaros, kuru bija plānots rīkot 18. novembrī pie Strēlnieku pieminekļa. A. Gorskis nespēja pamatot sapulces mērķi, tāpēc komisija uzskatīja, ka šis pasākums nav saistāms ar Valsts proklamēšanas gadadienas svinībām, un piedāvāja organizatoriem rīkot sapulci jebkurā citā datumā pēc 18. novembra. Tādējādi ņemta vērā sabiedrības paaugstinātā interese pret notikumiem šajā datumā, kā arī iespēja, ka šis pasākums varētu aizskart citu cilvēku tiesības. Jāpiebilst, ka sapulces oficiālo organizatoru bija ieradies pavadīt nacionālboļševiku organizācijas līderis Aijo Beness.
- Izveidots pirmais suņu pastaigas laukums Eksporta ielā, starp Hanzas ielu un Katrīnas dambi. Kā informēja domes Vides departamenta direktors Askolds Kļaviņš, tas ir pirmais šāda veida laukums Rīgā. Darbi laukuma izveidošanā ir pabeigti, un drīzumā tas tiks pieņemts ekspluatācijā. Konkursa gaitā izvēlēs pastaigas laukuma apsaimniekotāju. Tam kopā ar Vides departamenta speciālistiem būs jāizstrādā laukuma iekšējās kārtības noteikumi. A. Kļaviņš uzsvēra, ka ieejas maksa šajā laukumā netiks prasīta, taču obligāts noteikums būs suņa reģistrācijas žetons. Šāda laukuma iekārtošana izmaksājusi aptuveni 30 000 latu no līdzekļiem, ko suņu īpašnieki maksājuši nodevās. Arī šā laukuma apsaimniekošanai plānots novirzīt suņu īpašnieku maksātās nodevas. Plānots, ka Eksporta ielas laukumā vienlaikus varēs uzturēties 20 suņi.
Īsumā
LETA,  NRA  11/16/05    
- Valdība piešķir 3000 latu oktobra beigās Saldus rajonā dzimušajām trīnītēm. Māmiņai Ritai Šķipokai pabalsts piešķirts no līdzekļiem neparedzētiem gadījumiem. Mazulītēm ir doti vārdi Vivita, Sindija un Marika. Patlaban meitiņas aug lielākas Kurzemes perinatālās aprūpes centrā Liepājā. Tā kā bērni dzimuši priekšlaicīgi, paredzēts, ka meitiņām būs jāpaliek mediķu uzraudzībā līdz Jaungadam. Slimnīcā pie meitenītēm tagad ir māte, kas baro bērnus ar savu pienu. Trīnīšu māmiņa ir 25 gadus veca Brocēnu pilsētas iedzīvotāja.
- Saeimas komisijā apliecinājuši, ka Baltic Kristina darbinieki saņems neizmaksātās algas. Darbiniekiem būs iespējas saņemt gan neizmaksātās algas, gan kompensāciju par atvaļinājumu un atlaišanu no darba, informēja komisijas deputāts Andrejs Klementjevs. Jau ziņots, ka a/s Rīgas Jūras līnija (RJL) piederošā prāmja Baltic Kristina apkalpe, kas atsakās pamest prāmi, turpina pildīt savus darba ienākumus un cer saņemt atalgojumu. Paredzēts, ka darbinieki pēc iedzīvotāju ienākuma nodokļa samaksas varētu saņemt aptuveni 150 latus. Pabalsts tiks izmaksāts aptuveni 200 darbiniekiem, ar kuriem ir noslēgts ilgtermiņa darba līgums.
- VID Vidzemē atradis, iespējams, no naftas vada nozagtas septiņas tonnas dīzeļdegvielas. 7000 litru dīzeļdegvielas bez dokumentiem, kas apliecinātu tās iegādi, bija kādā objektā Valmieras rajonā. "Ir pamatotas aizdomas, ka minētā dīzeļdegviela ir iegūta nelegālā ceļā no naftas cauruļvada," sacīja Ieņēmumu dienesta komunikāciju nodaļas priekšniece Agnese Grīnberga. Patlaban uzsākta administratīvā lietvedība, bet lēmums šajā lietā vēl nav pieņemts. Pēc A. Grīnbergas teiktā, dīzeļdegviela tika konfiscēta un nodota glabāšanā valsts aģentūrai Materiālās rezerves. VID dati liecina, ka desmit mēnešos VID Akcīzes preču pārvaldes darbinieki konfiscējuši 86 876 litrus naftas produktu.

Nu pilnīgi 
noteikti var teikt, ka siltais, jaukais 
rudentiņš ir beidzies... Nedēļas sākumā mūs 
pārsteidza diezgan spēcīgas vēja brāzmas, kas mijās 
ar smalku lietutiņu. Un pēdējās dienās, Kurzemē, un daž-
viet arī Vidzemē, ir manīts sniedziņš!! Vakar vakarā ne-
daudz sniga arī Rīgā, bet tas bija slapjš sniegs, kas 
nokļuvis uz zemes tūlīt nokusa. Taču nedē-
ļas nogalē tiek solīts īsts sniegs 
arī Rīgā...

**********************************************
Priecīgus Latvijas Valsts svētkus!!!
**********************************************