K a s   j a u n s   L a t v i j ā ?
Nr. 407: 2005. g. 8. - 12. augusts

Eiropā un visā pasaulē...

Baltijai jāgatavojas bēgļu plūdiem
Viesturs Radovics,  NRA  08/10/05    Lielākie nelegālo imigrantu plūdi vēl tikai priekšā, un iekšlietu dienestiem tiem ir jābūt gataviem, vienprātīgi uzskata visu trīs Baltijas valstu amatpersonas. 
Vēl pērnā gada maijā, īsi pirms Igaunijas iestāšanās Eiropas Savienībā, šīs valsts parlamenta pārstāvis Urmass Reinsalu atzina, ka Igaunija nav gatava pieņemt bēgļus. 
U. Reinsalu norādīja, ka ES uz katriem tūkstoš iedzīvotājiem ir viens imigrants. "Mēs prognozējam, ka ar laiku Igaunijā politisko patvērumu varētu lūgt aptuveni 500 cilvēku gadā. Ir naivi domāt, ka Igaunijā bēgļiem ir pārāk auksts klimats un šeit ir zems dzīveslīmenis. Igaunija var izrādīties bēgļiem pievilcīga." 
Igaunijā pēdējos astoņos gados kopumā patvērumu prasījuši aptuveni 100 bēgļu, lielākoties no Irākas. Pērn Igaunijā lūgušas patvērumu 15 personas, bet nevienai tas nav piešķirts. Savukārt šā gada jūnijā Igaunijas Pilsonības un migrācijas departaments atteica patvērumu kādam puisim no Āfrikas valsts Sjerraleones. Viņš departamenta darbiniekiem bija stāstījis, ka to dzimtajā Sjerraleones galvaspilsētā Frītaunā vajā, bet, kad viņam fotogrāfijās bija jāatpazīst kāda Frītaunas vieta, jaunietis to nav spējis izdarīt. Igaunijas varas iestādes norāda, ka patvērumu var dot tikai politiskajiem, ne ekonomiskajiem bēgļiem. 
Mūsu dienvidu kaimiņus lietuviešus nelegālie imigranti apciemo biežāk, bet arī Lietuva tikai retam bēglim sniedz patvērumu. Lietuvas robežsardze šogad aizturējusi 172 bēgļus, kas nelegāli centušies iekļūt valstī. 67 no tiem ir Krievijas pilsoņi, 25 Baltkrievijas, 15 Ukrainas, 7 Pakistānas, 7 Moldovas un 6 Somālijas pilsoņi, Neatkarīgo informēja Lietuvas Iekšlietu ministrijas valsts sekretāra vietnieks Anatolijs Rimkevičs. Viņš atzina, ka nelegālā imigrācija, "pagaidām" nav pati lielākā valsts problēma, bet tā var saasināties nākotnē. 
Lietuvā šā gada pirmajos sešos mēnešos patvērumu lūgušas 259 personas, pirmo reizi to darījušas 56 personas, bet atkārtoti – 200. Tikai četrām personām atbilstoši Ženēvas konvencijai piešķirts bēgļa statuss. 179 personām piešķirts pagaidu statuss, bet 13 personām patvērums liegts. Latvijas Valsts robežsardze (RS) jau vairāk nekā gadu gatavojas iespējamam nelegālo imigrantu pieplūdumam. "Šim nolūkam mēs pilnveidojam instrukcijas, kā darbiniekiem rīkoties darbā ar bēgļiem. Tāpat mēs palēnām samazinām robežsargu štatus uz robežām ar Igauniju un Lietuvu un pārceļam viņus darbā uz imigrācijas dienestu, kā arī nosūtām uz austrumu robežu," sacīja RS Imigrācijas pārvaldes priekšnieka pienākumu izpildītājs majors Māris Domiņš. Pagaidām gan bēgļiem lūgt patvērumu Latvijā ir neizdevīgi, jo bēgļa statusa piešķiršanas gadījumā viņi saņem dienas naudu – pusotru latu.
Kalvītis aicina ASV pilnveidot ekonomisko sadarbību un kopējo cīņu ar terorismuLETA  08/10/05    Latvijas Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP), Vašingtonā tiekoties ar ASV Valsts departamenta sekretāres vietnieku Robertu Zeliku (Robert Zoellick), norādījis uz Latvijas ieinteresētību pilnveidot abu valstu ekonomisko sadarbību un izvērst attiecības cīņā ar terorismu, drošības un militārajos jautājumos. 
Kā informēja Ministru kabineta preses sekretārs Aivis Freidenfelds, vakar tikšanās laikā pārrunāti jautājumi, kas skar Latvijas un ASV attiecības, starptautiskās aktualitātes un iespējas padziļināt Latvijas un ASV sadarbību. 
Spriests arī par situāciju Irākā un Afganistānā, par gaisa telpas patrulēšanu Baltijas valstīs un NATO infrastruktūras projektiem. 
Kalvītis informējis par Latvijas militārpersonu klātbūtni starptautiskajās operācijās un to nākotnes plāniem, kā arī paudis pateicību ASV par tās konsekvento atbalstu, veidojot un attīstot Nacionālo bruņoto spēku spējas. 
Tikšanās gaitā spriests arī par plāniem nākamā gada maijā Rīgā organizēt īpašu biznesa konferenci, kurā ASV uzņēmējus paredzēts iepazīstināt ar investīciju un uzņēmējdarbības iespējām Baltijā. Plānotā konference būs turpinājums divām konferencēm, kas jau iepriekš notikušas Londonā un Vašingotnā. 
Latvijas Ministru prezidents atzinīgi novērtējis dinamiskās Latvijas un ASV attiecības, ko vistiešāk pierāda intensīvās vizītes. Īpaši Kalvītis izcēlis ASV prezidenta Džordža Buša vizīti Rīgā šā gada maijā. 
Premjers atzinis, ka ASV ir Latvijas stratēģiskais partneris, tieši šajā jomā arī Latvija vēlas arī padziļināt šīs abu valstu attiecības. 
Pārrunāts arī jautājums par bezvīzu režīmu starp Latviju un ASV, atzīstot, ka jau tuvākajā laikā Vašingtonā nepieciešams organizēt ekspertu konsultācijas, lai vienotos par nākamajiem soļiem, kas tuvinātu bezvīzu režīma ieviešanai. 
Ministru prezidents iepazīstinājis Zeliku arī ar Latvijas prioritātēm sadarbības veidošanai ar jaunajiem kaimiņiem Eiropas Savienībā, norādot, ka īpaša uzmanība tiek pievērsta sadarbībai ar Moldovu, Gruziju un Ukrainu. 
PSRS okupācijas zaudējumu aprēķināšanai var traucēt pieejas trūkums arhīviem 
LETA  08/11/05    Lielākās grūtības, aprēķinot PSRS okupācijas režīma nodarītos zaudējumus, var radīt pieejas trūkums arhīviem, īpaši tiem, kas pašreiz atrodas Krievijas rīcībā, šodien pēc valdības izveidotās zaudējumu aprēķināšanas komisijas sēdes žurnālistiem sacīja tās vadītājs Edmunds Stankevičs.
Pēc viņa teiktā, problēmas radīs pieejas trūkums Krievijas arhīviem, kuros ir svarīga informācija par savulaik represētajiem Latvijas pilsoņiem un padomju režīma upuriem. Četrdesmitajos gados no Latvijas tika izvesti Aizsardzības un Finanšu ministriju arhīvi, kuros uzkrāts daudz svarīgas informācijas.
"Trūkstot šai informācijai, ir daudz grūtāk aprēķināt zaudējumu apjomu," sacīja Stankevičs.
Komisija šodien pirmo reizi tikās, lai noteiktu savus galvenos uzdevumus un iepazītos ar komisijas locekļu redzējumu. Komisijas pirmais uzdevums ir apzināt un noteikt PSRS okupācijas upuru skaitu, apzināt masu kapavietas, apkopot informāciju par deportācijām un represijām pret Latvijas iedzīvotājiem, nosakot zaudējumu apjomu, ko okupācija nodarījusi Latvijas valstij un cilvēkiem.
Tiks izvērtēti jau 1991.gadā veiktie aprēķini. Komisija pētīs arī Lietuvas un Igaunijas, iespējams, arī citu valstu līdzīgu pieredzi.
Pirmajā sēdē vēl netika lemts, cik plašs varētu būt pieprasāmo kompensāciju apjoms.
Trīs mēnešu laikā komisijai ir jāiesniedz valdībai metodoloģijas izklāsts par to, kā tiks veikti aprēķini, savukārt paši aprēķini aizņems krietni ilgāku laiku, jo deportāciju un represiju upuru apzināšanai ir jāsaņem informācija no arhīviem.
Kā ziņots, kopumā komisijā iekļauti 17 speciālisti. Pārstāvjus deleģējušas Veselības, Ārlietu, Iekšlietu, Labklājības, Vides, Reģionālās attīstības un pašvaldību lietu, Izglītības un zinātnes, Ekonomikas, Satiksmes un Tieslietu ministrija, Ģenerālprokuratūra, Drošības policija, Latvijas Kara muzejs, Satversmes aizsardzības birojs, Latvijas 50 gadu okupācijas muzejs.
Saeima maijā, pieņemot deklarāciju par komunisma nosodījumu, uzdeva Ministru kabinetam trīs mēnešu laikā izveidot speciālistu komisiju, kas noteiktu PSRS okupācijas režīma upuru skaitu, to masu kapu vietas, apkopotu visu informāciju par represijām, masu deportācijām un aprēķinātu režīma nodarītos zaudējumus Latvijas valstij un iedzīvotājiem.
Saeima arī noteica, ka valdībai turpmāk būs jāuztur prasības pret Krieviju par okupācijas režīmā nodarīto zaudējumu atlīdzināšanu un izvesto arhīvu materiālu atdošanu Latvijai. 

Kalvītis tiksies ar Microsoft un Boeing
Elīna Lidere,  NRA  08/11/05    Ministru prezidents Aigars Kalvītis darba vizītes laikā ASV apmeklēs arī Amerikas kompānijas – programmatūras gigantu Microsoft un lidmašīnu ražotāju Boeing –, kā arī piedalīsies Microsoft Latvijas informāciju tehnoloģiju (IT) forumā.
Šodien Sietlā sākas Microsoft Latvijas IT industrijas forums, uz kuru devušies divdesmit Latvijas lielākie IT uzņēmumi. Foruma mērķis esot nodot Microsoft uzkrātās zināšanas un pieredzi, kā arī skatījumu par IT nākotnes attīstības iespējām un virzību, lai veicinātu Latvijas IT nozares konkurētspēju un iespējas piedalīties starptautiskos projektos.
"Šī ir lielākā uzņēmēju delegācija ne tikai no Latvijas, bet arī no Baltijas valstīm, kāda jebkad viesojusies Microsoft galvenajā mītnē," atzīst Microsoft Latvia vadītājs Sandis Kolomenskis. Forumā piedalīsies tādas Latvijas IT kompānijas kā Lattelekom, Tilde, Microlink, IT Alise, Exigen Latvia, Dati EG u. c., kā arī Latvijas Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas asociācija (bijusī LITTA). "IT nozarē Latvijā šobrīd vērojama attīstība. Daudzi nozares uzņēmumi sākuši strādāt pie jaunām attīstības stratēģijām un plāniem. Var prognozēt, ka IT nozare Latvijā kļūs arvien vairāk uz āru, uz citām valstīm vērsta, un turpinās attīstīsies IT pakalpojumu eksports. Jāteic, Latvijas IT industrija pamazām kļūst konkurētspējīga pasaules līmenī, un, domāju, drīz mēs redzēsim tam labus piemērus," atzīst S. Kolomenskis.
Pie Microsoft paredzējis viesoties arī premjers A. Kalvītis, kas šā gada februārī parakstīja vienošanos starp Latvijas valdību un Microsoft vadītāju Bilu Geitsu par sadarbību IT izmantošanā Latvijas publiskajā sektorā. Šoreiz tikšanās esot paredzēta ar uzņēmuma viceprezidentu Bredu Smitu. Par sadarbību un investīciju piesaisti A. Kalvītis plānojis tikties arī ar lidmašīnu ražotāju Boeing.
Drīzumā ASV ir paredzēts atvērt Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras pastāvīgo biroju. Nākamā gada maijā visas trīs Baltijas valstis ir iecerējušas organizēt Rīgā investīciju semināru. Premjers lūdzis Amerikas Tirdzniecības sekretāram Karlosam Gutieresam (Carlos Gutierrez) atjaunot ASV Tirdzniecības departamenta ofisu Baltijas valstīs, lai tādējādi apliecinātu arī ASV ekonomisko interesi par šo reģionu un tā attīstību.
Gulbis Romas pāvestam sūdzēsies par ŠleseruLETA  08/11/05    Partijas “Jaunie demokrāti” (JD) līderis Māris Gulbis vēstulē Romas pāvestam Benediktam XVI lūgšot izvērtēt Latvijas Pirmās partijas (LPP) līdera Aināra Šlesera praktizēto kristīgo vērtību izmantošanu politikā un arī “savu biznesa interešu īstenošanā, kurām kalpo vairāki mācītāji”, šodien ziņo laikraksts “Diena”. 
Gulbis nākamajā pirmdienā plānojis nodot vēstuli vēstniecībā, kuru vēl neprecizēja, lai tā varētu sākt ceļu pie Romas pāvesta. 
“Mēs informēsim Romas pāvestu, ka Ainārs Šlesers piesauc baznīcu vietā un nevietā, kā arī ekspluatē kristīgās vērtības ne tikai politikā, bet caur to - arī biznesa projektu īstenošanā,” sacīja Gulbis. Lūgts nosaukt piemēru, kur baznīca piesaukta nevietā, Gulbis minēja homoseksuālistu gājienu, pret kuru Šlesers esot protestējis, aicinot uz agresiju. JD līderis cer sākt sabiedrībā diskusiju par vēstulē minēto tematu. 
LPP valdes locekļa Dzintara Jaundžeikara sacītais “Dienai” liecinājis, ka LPP nav noskaņota iesaistīties diskusijā. “Manuprāt, Mārim Gulbim kaut kas nav ar galvu kārtībā, ja viņš raksta Romas pāvestam par kādu tiem mērogiem nelielu partiju,” sacīja Jaundžeikars. 
Savukārt LPP priekšsēža vietnieks Šlesers “Dienai” sacīja, ka cilvēkam, kas pametis sievu ar četriem bērniem un lauzis pirms Saeimas vēlēšanām baznīcā doto solījumu, atstājot partiju, nevajadzētu par morāles tēmām runāt. 
Uz vaicāto, vai vēstulē minētais par kristīgo vērtību izmantošanu politikā, nav patiesība, Jaundžeikars atbildēja, ka LPP esot vienīgā partija, kurai katra sēde sākas ar svētbrīdi un kas esot panākusi tādu valsts atbalstu baznīcai, kāds pirms tam neesot bijis. 
Kā norāda “Diena”, valdība lielus līdzekļus piešķīra baznīcu restaurācijai jeb sakrālajam tūrismam. 
Iezīmē darāmo okupācijas radīto seku noteikšanaiTVNET  08/11/05    Šodien, 11.augustā, notika pirmā PSRS totalitārā komunistiskā okupācijas režīma upuru skaita un masu kapu vietu noteikšanai, informācijas par represijām un masveida deportācijām apkopošanai un Latvijas valstij un tās iedzīvotājiem nodarīto zaudējumu aprēķināšanai izveidotās komisijas pirmā sēde, informēja Valsts kancelejas Komunikācijas departamenta konsultante Agnese Korbe. Komisijas locekļi bija vienisprātis, ka vispirms nepieciešams apzināt jau esošos datus. Tādēļ tika panākta vienošanās jau tuvākajā laikā apkopot bibliogrāfisko informāciju, datus par līdz šim paveikto upuru skaita apzināšanā un masu kapu vietu noteikšanā, kā arī informāciju par padomju okupācijas gadu laikā masu deportācijās cietušajiem Latvijas iedzīvotājiem. 
Sanāksmes laikā īpaša vērība tika veltīta profesora Modra Šmuldera savulaik izstrādātajai metodoloģijai okupācijas seku aprēķināšanai un viņa veiktajai starpnozaru bilances analīzei. Nepieciešamības gadījumā šo informāciju plānots izmantot komisijas turpmākajā darbā. 
Tika nolemts jau tuvākajā laikā kontaktēties ar speciālistiem Lietuvā, Igaunijā un citviet, kuri jau veikuši līdzīgus uzdevumus, iepazīties ar šo pieredzi, praksi un zaudējumu aprēķināšanas metodoloģiju. Komisijas locekļi atzina, ka svarīga ir sadarbība ar arhīviem un vienojās, ka tiks rastas iespējas iegūt informāciju no pašmāju un ārvalstu arhīviem. 
Plānots, ka nākamā sanāksme notiks augusta beigās. Informāciju par komisijas darbu iespējams iegūt no komisijas vadītāja Edmunda Stankeviča un no Valsts kancelejas Komunikācijas departamenta. 
Vēstnieks nepārsūtīs Romas pāvestam Gulbja sūdzību par ŠleseruDELFI  08/12/05    Ja partijas “Jaunie Demokrāti” vadītājs Māris Gulbis uzrakstīs sūdzību Romas Pāvestam par Latvijas Pirmās partijas līdera Aināra Šlesera rīcību, Latvijas vēstnieks pie Svētā Krēsla Alberts Sarkanis sola to tālāk nepārsūtīt, ziņo laikraksts “Latvijas avīze” 
Sarkanis uzskata, ka Gulbja iecere sūdzēties Romas pāvestam Benediktam XVI par Šlesera praktizēto kristīgo vērtību izmantošanu politikā un savu biznesa interešu īstenošanā, kurām kalpo vairāki mācītāji, būtu “nožēlojama, kas Latviju nostādītu neveiklā situācijā”. 
Gulbis plāno savu vēstuli nosūtīt vēstniecībā. Sarkanis laikrakstam paudis ka turēs “zem sava goda to sūtīt pāvestam”. 
Jau ziņots, ka Gulbis vēlas informēt Romas pāvestu, ka “Šlesers piesauc baznīcu vietā un nevietā, kā arī ekspluatē kristīgās vērtības ne tikai politikā, bet caur to - arī biznesa projektu īstenošanā”. 
Izčākst mīts par darba meklētāju migrāciju ES 
Sanita Jemberga,  Diena  08/12/05    Migrācija starp vecajām un jaunajām ES valstīm bijusi mazāka par prognozēto.
Izrādījies, ka veco Eiropu nav pārpludinājuši latviešu celtnieku un poļu santehniķu neiedomājamie tūkstoši, un apstiprinājies, ka pareģojumi par austrumeiropiešu darba meklētāju milzu straumēm uz rietumiem pēc Eiropas Savienības paplašināšanas bijuši maldīgi. Pirmajā plašajā ziņojumā par migrācijas tendencēm paplašinātajā ES atzīts, ka patiesais migrācijas līmenis starp jaunajām un vecajām valstīm bijis mazāks pat par prognozēto 1% pieaugumu. Lai gan dažās jaunajās ES valstīs, Latviju ieskaitot, pirmajā lielajā pēckara emigrācijas vilnī zaudēto iedzīvotāju skaits neizskatās nemaz tik mazs, satraucošāka esot atšķirība starp rietumnieku priekšstatiem par lielo darbaspēka ieplūdumu un patieso situāciju dzīvē.
Veco valstu ierobežojumi brīvai darbaspēka kustībai balstījušies "uz paniku par Austrumeiropas darba meklētājiem un kaimiņvalstu ķeršanās pie liegumiem", teikts nevalstiskās organizācijas European Citizens Action Service (ECAS) pētījumā, kurā pirmo reizi mēģināts apkopot datus no vairākuma valstu un ar ko septembrī iepazīstinās eiroparlamentāriešus.
To, cik ir aizbraukuši peļņā, nezina neviens, jo visu valstu statistika nav pieejama. Minimālais izbraucēju skaits no Latvijas ir vairāk nekā 21 000 cilvēku Anglijā un Īrijā vien. 12 335 latvieši ir ceturtā lielākā jaunās Eiropas imigrantu grupa Lielbritānijā (7% no visiem) un trešā lielākā Īrijā, kur reģistrējušies 9000 cilvēku. Visvairāk cilvēku zaudējusi Polija — 450 000, un otrā lielākā grupa, visticamāk, ir lietuvieši.
Lai gan Lielbritānija skaitliski uzņēmusi lielāko skaitu ieceļotāju, kas ir 5—10 reižu vairāk par valdības prognozēm, imigranti ir tikai 0,4% no darbaspēka. Iebraucēji strādājuši darbus, kur vietējos grūti dabūt. Lielbritānijā ir pusmiljons brīvu darba vietu. Darbaspēka izmaksu atšķirība ir dramatiska — pētījums rāda, ka austrumeiropieši vidēji strādā par 3,47 eiro stundā, kamēr rietumnieki — vidēji par 22,19 eiro. 
Lielbritānija pievilinājusi ne vien būvniekus un elektriķus, bet arī meklējusi augstākas kvalifikācijas cilvēkus, tāpēc Varšavā atvērta skola poļu zobārstu sagatavošanai aizbraukšanai uz Angliju. To jau izdarījuši 120 stomatologi, un vēl 110 vietas ir brīvas, teikts pētījumā.
Taču, rēķinot uz cilvēku skaitu, visvairāk labākas dzīves meklētāju pievilinājusi Īrija, kur uz cilvēku ir sešas reizes vairāk iebraucēju nekā kaimiņvalstī. Trešā valsts, kas neizvēlējās ierobežot jauno valstu cilvēku ierašanos strādāt, ir Zviedrija, kur izsniegto uzturēšanās atļauju skaits pērn palielinājies par 70% — līdz 21 800. "Sociālo tūristu" ierašanās pēc pabalstiem arī izrādījies bieds, jo sociālajai palīdzībai iebraucējiem izsniegti vien 18 000 eiro.
Lai gan gadu pēc paplašināšanas Rietumu sabiedrība arvien to nespēj pieņemt, esot mainījies konteksts — tagad dominē bažas par bezdarbu, jaunuzņemto valstu liberālo ekonomiku un uzņēmumu pārcelšanos. ECAS atzīst, ka to rada godīgas un objektīvas informācijas trūkums, taču to nelabošot valdību pasūtītas kampaņas, jo tajās nav radošas diskusijas un domu apmaiņas. bet gan publiskas debates.
***
Ierobežojumi
Līdz 2006.gadam vecās ES valstis drīkst liegt austrumeiropiešiem ierasties un brīvi strādāt 
Pirms perioda beigām Eiropas Komisijai (EK) jāsagatavo ziņojums, kā darbaspēka imigrācija ietekmējusi valstu darba tirgus. Ziņojums nav saistošs, un visi ierobežojumus var pagarināt līdz 2009.gadam
Ja pēc tam kāda valsts var pierādīt nopietnus darba tirgus traucējumus un saņemt EK atļauju, ierobežojumus var pagarināt līdz 2011.gadam

Peļņā dodas jauni un izglītoti austrumeiropieši
BBI  08/12/05    Jaunajām dalībvalstīm ir pamats satraukumam par "smadzeņu noplūdi", jo arvien vairāk jaunu un izglītotu cilvēku dodas peļņā uz vecajām ES dalībvalstīm, secināts organizācijas European Citizen Action Service (ECAS) pētījumā. "No 3% līdz 5% gados jaunu cilvēku no jaunajām dalībvalstīm, kas ieguvuši augstāko izglītību, pamet dzimteni, lai dotos peļņā," teikts pētījumā. Statistikas dati liecina, ka tie ir jaunieši vecumā no 18 līdz 34 un pārsvarā vīrieši. 
Visvairāk cilvēku emigrējuši no Polijas. Iecienītākās valstis ir Lielbritānija, Īrija un Zviedrija, jo tās bija vienīgās no 15 vecajām dalībvalstīm, kas pēc paplašināšanās atvēra savu darba tirgu jauno dalībvalstu darbaspēkam. 
EUobserver raksta, ka 98 235 poļi atraduši darbu Lielbritānijā. Tie ir 56 procenti no visa jaunpienākušā Austrumeiropas darbaspēka Apvienotajā Karalistē. Īrijā strādā ap 40 tūkstošiem Polijas pilsoņu, bet Zviedrijā aptuveni 60% no Austrumeiropas darbaspēka ir poļi. 
ECAS norāda, ka Rietumeiropā izplatītais priekšstats, ka līdz ar paplašināšanos tiks piedzīvots milzīgs lēta darbaspēka pieplūdums no 10 jaunajām dalībvalstīm, ir izrādījies tikai mīts. Skaitļi ne tuvu nav tik iespaidīgi kā maldīgie pieņēmumi, teicis ECAS pārstāvis Tonijs Venebls. 
Būtisks ir arī secinājums, ka lielākoties austrumeiropieši uz Lielbritāniju, Īriju un Zviedriju peļņā dodas uz laiku, nevis palikšanu, raksta EUobserver. Viņi tur nepārceļas kopā ar ģimenēm. Tā kā tikai trīs no 15 dalībvalstīm ir atvērušas savu darba tirgu, tad likumsakarīgi tās pagājušajā gadā izsniegto darba un uzturēšanās atļauju ziņā piedzīvojušas milzīgu lēcienu, norāda ECAS. 
Piemēram, Īrijā piešķirti 85 000 sociālās apdrošināšanas numuri viesstrādniekiem no jaunajām dalībvalstīm. Arī Zviedrijā pieprasījumi pēc uzturēšanās atļaujām pieauguši par 70%. 
Austrumeiropieši aizpilda tās vakances, kur darbaspēka trūkst. Viņi uzņemas darbus, ko vecajās dalībvalstīs cilvēki vai nu nespēj, vai negrib darīt, norāda Tonijs Venebls. 
Piemēram, Polijā izveidota skola, kur tiek sagatavoti zobārsti darbam Lielbritānijā, jo tur šādu zobārstu trūkst.
'Microsoft’ sola atbalstu Latvijas valstiskiem projektiemDELFI  08/12/05    “Microsoft” Vecākais Viceprezidents Brads Smits, tiekoties ar Latvijas premjeru Aigaru Kalviti, apliecināja “Microsoft” gatavību nodrošināt ilgtermiņa atbalstu liela mēroga valstiskiem projektiem. 
Kalvīša vizītes ietvaros ASV atklāja Latvijas informātikas tehnoloģiju (IT) uzņēmumu lietišķās vizītes programmu “Microsoft” korporācijā, un Sietlā korporācijas “Microsoft” galvenajā mītnē Kalvītis tikās ar tās viceprezidentu Smitu, informēja valdības preses sekretārs Aivis Freidenfelds. 
Kalvītis pauda cerību, ka uzņēmēju delegācijas vizīte “Microsoft” veicinās IT firmu tālāku sadarbību un dos nozīmīga impulsu jaunām idejām un iecerēm, ko uzņēmēji realizēs savu projektu ietvaros. Kalvītis uzskata, ka IT kompānijām tuvākajos gados ir būtiski jāpalielina savs īpatsvars valsts ekonomikā. 
Sarunas laikā Smits augstu novērtēja valdības paveikto, realizējot “Microsoft” un Latvijas divpusējo sadarbību un norādīja, ka “Microsoft” ir gatava nodrošināt ilgtermiņa atbalstu liela mēroga valstiskiem projektiem. 
Uzrunājot Latvijas un ASV IT speciālistus Kalvītis uzsvēra šīs nozares nozīmi Latvijas ekonomiskajā attīstībā un nepieciešamību veidot ciešu sadarbību ar pasaules vadošajiem IT spēlētājiem. “IT nozares attīstībai nepieciešama globāls redzējums un to var iegūt caur atvērtību tehnoloģijām, dialogu par idejām un ciešu sadarbību, kas vērts uz konkrētu rezultātu. Tikai izpildot šos priekšnoteikumus varam garantēt maksimālo ieguvumu partnerībai un ekonomiskajai izaugsmei,” uzsvēra premjers. 
Microsoft Vecākais Viceprezidents izteica gandarījumu par Latvijas valdības apņēmīgo rīcību intelektuālā īpašuma aizsardzības jomā, kas rada priekšnosacījumus IT nozares drošai un ilgspējīgai attīstībai Latvijā. 
Tikšanās laikā Aigars Kalvītis un Breds Smits pārrunāja arī jautājums, kas saistīti ar “e-veselības” risinājumu iespējām, īpaši nepieciešamību mūsdienu apstākļos nodrošināt efektīvu, drošu un dinamisku datu apstrādi medicīnas iestādēs. 

Valdībās un partijās...

Saredz bīstamību JL piedāvātajos Satversmes grozījumos
Baiba Lulle,  NRA  08/08/05    Jaunais laiks (JL) partijas iekšienē aktualizējis diskusiju par to, vai pirms 9. Saeimas vēlēšanām kā likuma grozījumus iesniegt Satversmes labojumus par vienkāršotu Saeimas atlaišanu referendumā. 
Politologs Jānis Ikstens uzskata par bīstamu tendenci "politiķu bezatbildīgu rotaļāšanos ar Satversmi tikai tādēļ, lai panāktu sava reitinga celšanu".
JL nav pirmā un vienīgā partija, kas pirms vēlēšanām grasās piedāvāt iespējami populāras, populistiskas ar Satversmes grozīšanu saistītas idejas. LSDSP līdera Jura Bojāra izstrādāto būtībā jauno Satversmi partija, tiesa, nesekmīgi, izmantoja priekšvēlēšanu cīņā, bet dažas partijas solīja tautas vēlētu prezidentu. 
Saskaņā ar JL piedāvājumu ierosināt Saeimas atlaišanu tās darbības otrajā un trešajā gadā būtu iespēja desmitajai daļai vēlētāju (ar notariāli apstiprinātiem parakstiem). 
Savukārt, lai tā būtu atlaista, referendumā par to jānobalso vismaz pusei referenduma dalībnieku. 
Arī prezidents varētu rosināt Saeimas atlaišanu, bet, pretēji esošajai kārtībai, viņam nebūtu jāatkāpjas, ja tauta nobalsotu pretēji. Pašlaik Satversme ierosināt Saeimas atlaišanu ļauj tikai prezidentam, pēc kura ierosmes izdarāma tautas nobalsošana. Ja vairāk nekā puse balsotāju izsakās par Saeimas atlaišanu, tad tā uzskatāma par atlaistu, ja ne – tad par atlaistu uzskatāms prezidents.
"Esam partijas iekšienē paredzējuši plašas debates, un tas, vai mēs šos Satversmes grozījumus iesniegsim kā likumprojektu, būs atkarīgs no vairākuma viedokļa," Neatkarīgajai stāstīja JL deputāts Edgars Jaunups. Viņaprāt, lēmumu neietekmēšot partijas reitings pirms vēlēšanām, kas saskaņā ar neoficiāliem datiem pašlaik esot noslīdējis līdz vēl nebijušam līmenim.
Diskusija, tajā iesaistot arī jurisprudences, politikas un citus ekspertus, varētu ilgt vairākus mēnešus. Pēc E. Jaunupa teiktā, ar Valsts prezidenti Vairu Vīķi-Freibergu grozījumi detalizēti nav apspriesti. Viņaprāt, prezidents tikai iegūtu, jo varētu "objektīvi aktīvāk rīkoties", redzot valdības, Saeimas politiskās intrigas. Ja grozījumi vispār tikšot virzīti un pieņemti, tie tiks attiecināti uz nākamo, ne šo Saeimu. Par finansiāliem ierobežojumiem partijām, kas aicinās atlaist vai neatlaist Saeimu, līdzīgi kā tie darbojas priekšvēlēšanu kampaņā, JL vēl neesot spriedis, bet par šo un virkni citu aspektu būšot jādomā. Jautāts, kas ir Satversmes grozījumu autori, E. Jaunups sacīja: "Pamatā partija, bet ir piesaistīti eksperti, kuru vārdus neatklāšu."
J. Ikstenam neloģisks šķiet ierobežojums atlaist Saeimu tās darbības pirmajā gadā, kas būtu lietderīgāk nekā otrajā vai trešajā. Taču tas esot sīkums, salīdzinot ar iespējamo ļaunumu, ko tamlīdzīgi grozījumi var nodarīt valsts funkcionēšanai. J. Ikstens norāda, ka Satversmē ielikts ļoti pārdomāts varas un funkciju sadalījums starp dažādām institūcijām un līdzsvara mehānismi. Piemēram, referendumā tauta var atsaukt visu Saeimu, taču tikai pēc tam, kad to ierosinājis prezidents, kurš savukārt ir Saeimas iecelts un atbildīgs cilvēks. Arī prezidents nevar izlemt vienpersoniski – vajadzīga tautas piekrišana. JL priekšlikumos šie principi tiek likvidēti. Lai izvairītos no populisma, Satversme nosaka, par kādiem jautājumiem nevar notikt tautas nobalsošana – par budžetu, nodokļiem, muitām, dzelzceļu tarifiem, karaklausību u. c. "Ikviens taču gribētu maksāt mazākus nodokļus – šādus likuma grozījumus nebūtu grūti panākt! Arī J. Bojāra būtībā jaunā Satversme un JL piedāvājums ir vērsts uz populismu. Saeima un tajā esošās partijas bauda ļoti mazu sabiedrības uzticību, līdz ar to pārvēlēt Saeimu būtu ļoti viegli, un varētu gadīties, ka vienā brīdī dzīvojam nemitīgos referendumos un jaunās vēlēšanās," analizē politologs.
Valsts iestādes naski pērk auto
Agris Blūmfelds, NRA  08/08/05    Pēdējo pāris mēnešu laikā valsts un pašvaldību iestādes izsludinājušas konkursus par vairāku desmitu automašīnu iegādi un īri. Spēkratu klases un izmantošanas iespējas ir visai plašas, sākot no pasažieru elites klases auto līdz pat mikroautobusiem un kravas mašīnām. Cik lielas summas par automašīnām tiks iztērētas, kad konkursi būs noslēgušies, ierēdniecība neatklāj, citādi konkursa dalībnieki varētu uzzināt, no kādām summām valsts iestāde būtu gatava šķirties par jaunas vai lietotas mašīnas iegādi. 
Pēdējā laika dārgākais valsts autobāzes papildinājums ir 2005. gada izlaiduma automašīna Audi A6. To iegādājusies Drošības policija un no 20. jūlija nodevusi iekšlietu ministra Ērika Jēkabsona rīcībā. Drošības policijā skaidro, ka jaunu automašīnu ministra vajadzībām iestāde iegādājusies, jo iepriekšējā – 1997. gadā ražotā septītās sērijas BMW – regulāri esot plīsusi un nespējusi nodrošināt nepieciešamās drošības garantijas. Iekšlietu ministrijas pārstāve Laura Karnīte neatklāj, cik drošs ir jaunais auto, taču Neatkarīgās rīcībā ir neoficiāla informācija, ka jaunajam auto ir bruņoti stikli. Audi tirdzniecības salonā A6 dizaina modelis maksā no 22 500 līdz 30 500 latiem atkarībā no dzinēja tilpuma, piedziņas un citiem uzlabojumiem. 
Daudz pieticīgāk dzīvo ministra padotībā esošo iestāžu vadītāji. Piemēram, Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienestā Rīgā, Maskavas ielā 5, vēl joprojām darba kārtībā stāv padomju laikos ražots dzeltens žigulis. 
Vēl vairākās ministrijās, piemēram, Aizsardzības, Labklājības un citās, to vadītāji pārvietojas ar samērā jaunām automašīnām, kamēr kolēģi no Finanšu, Tieslietu uz vēl dažām ministrijām vizinās ar deviņdesmito gadu vidū ražotiem spēkratiem. 
Savukārt, kā liecina Iepirkumu uzraudzības biroja informācija, savus autoparkus pamazām atjauno gan lielākas, gan mazākas Latvijas pašvaldības. Mazās pašvaldības pārsvarā pērk mikroautobusus un autobusus, ko izmanto iedzīvotāju transportēšanā un kravu pārvadāšanā. Valsts un pašvaldību iestādēm pakļautās struktūrvienības, piemēram, Ķemeru nacionālais parks, saimnieciskām vajadzībām pat gatavojas pirkt kravas auto. Toties lielākās pašvaldības vairāk rūpējas par domnieku ērtībām, un, ja rocība atļauj, tiek pirktas vai nomātas jaunas automašīnas tieši deputātu vajadzībām. Turpretī mazo pašvaldību deputāti pārsvarā pārvietojas ar saviem transportlīdzekļiem. Arī viens valdības pārstāvis – satiksmes ministrs Ainārs Šlesers – darba darīšanās brauc ar savu auto – Mercedes. Ar ministriju politiķis gan noslēdzis līgumu, ka automašīnas apkopi veic par ministrijas līdzekļiem, arī benzīns tiek apmaksāts no valsts kases, savukārt pats A. Šlesers apņēmies degvielu nesvilināt izbraucienos personiskām vajadzībām. 
Jaunajam laikam dramatisks kritums 
Ināra Egle,  Diena  08/10/05    Jaunais laiks saskaņā ar Latvija faktu jūlijā veikto pētījumu ir piedzīvojis dramatisku reitinga kritumu — partiju atbalsta 8,9% aptaujāto pilsoņu. Maijā par JL vēl bija noskaņoti balsot 16,6%, bet jūnijā — 12,4% pilsoņu. Samazinājusies arī citu valdības partiju popularitāte. Reitinga tabulā aiz JL seko PCTVL, par kuru jūlijā balsotu 7,5%, un Tēvzemei un brīvībai/LNNK, kuru atbalsta 7,1%. Salīdzinot ar maijā veikto pētījumu, šīm abām opozīcijas partijām reitings palicis tikpat kā nemainīgs.
Tautas partijai tas krities no 8,9% maijā līdz 6,9% jūlijā, Zaļo un Zemnieku savienībai — no 7,5% maijā līdz 6,2% jūlijā. Latvijas ceļu jūlijā atbalstījuši 3,4%, savukārt LSDSP — 3,2%. Aiz minētajām ārpus parlamenta partijām palikusi valdības koalīcijā pārstāvētā Latvijas Pirmā partija ar 2,7%, kurai ļoti tuvu ir Saeimas deputāta Māra Gulbja vadītie Jaunie demokrāti — partiju, kas aptauju sarakstā ir iekļauta pirmo reizi, atbalsta 2,6%. Vasarās palielinās to pilsoņu skaits, kas savu izvēli nav izdarījuši, taču jūlijā tas ir bijis sevišķi liels — 30 procentu.
Latvijas faktu aptaujas rezultāti bija zināmi jau pirms kāda laika, taču sabiedrībai tie šonedēļ vēl nebija pieejami. Kad Diena par tiem uzzināja neoficiāli, Latvijas faktu direktors Aigars Freimanis apstiprināja reitingu patiesumu. No viņa sacītā varēja secināt, ka viens no iemesliem, kāpēc LF neizrādīja iniciatīvu, lai aptaujas rezultātus nodotu atklātībā, bija JL reitinga kritums, pieļaujot tā saistību ar iespējamo kļūdas procentu. "Taču "JL kritiena trepe ļauj apgalvot, ka aptauja atspoguļo realitāti," atzina sociologs.
***
Līdera problēma?
Aigars Freimanis, Latvijas faktu direktors:
JL popularitātes mazināšanās varētu būt saistīta ar līdera problēmu, kaut vai, ja pieminam notikumu ar jahtu. Tas var apdraudēt partiju kopumā. Tajā pašā laikā no Jaunā laika aizgājušais Māris Gulbis pagaidām uzstājas kā vienīgais alternatīvais jaunais spēks, un pietiekami stihiskā JL elektorāta daļa var pārslēgties uz M.Gulbi, kas turklāt rada aizdomas par sadarbību ar Aivaru Lembergu — tā var saistīt stingrās rokas piekritējus.
Kārlis Šadurskis, Jaunā laika valdes loceklis:
Es neesmu redzējis tādus reitingus un nevaru to komentēt. Jūs man pasakāt vienu skaitli, bet nedomāju, ka tas ir reāls, tur ir tehniska kļūda. Neizskatās ticami, ka pirmā vieta aptaujā ir partijai ar 8,9%. Ja mums ir līdera problēma, bet visām partijām saistībā ar to samazinās popularitāte, tad tā gan ir interesanta hipotēze.
***
Partiju reitingi (%)
	Jūlijā	Jūnijā	Maijā	
Jaunais laiks	8,9	12,4	16,6	
PCTVL	7,5	7,8	7,3	
TB/LNNK	7,1	6,0	7,2	
Tautas partija	6,9	10,8	8,9	
ZZS	6,2	7,3	7,5	
Latvijas ceļš	3,4	2,9	3,4	
LSDSP	3,2	3,5	3,1	
LPP	2,7	2,9	4,0	
Jaunie demokrāti	2,6			

Loskutovs sola darba laikā lekcijas vairs nelasīt 
Sanita Jemberga,  Diena  08/10/05    Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) direktors un vienlaikus lektors vairākās augstskolās Aleksejs Loskutovs turpmāk vairs nelasīšot lekcijas darba laikā. Taču mainīt likumu un aizliegt biroja šefam docēt un vadīt studentu darbus vispār būtu pārāk skarbi, pēc tikšanās ar KNAB direktoru Dienai paziņoja Saeimas Pretkorupcijas komisijas vadītāja Linda Mūrniece (JL).
A.Loskutovs, kura amatpersonas deklarācijā papildus tiešajam darbam norādīta arī lekciju lasīšana sešās augstskolās, kas nodrošina 40% viņa ienākumu, esot solījies ar Policijas akadēmijas vadību vienoties par grafiku, kas nepārklājas ar darba laiku. KNAB šefs apgalvo, ka pārējās piecās augstskolās vai nu lasot lekcijas brīvdienās, vai pēc darba, vai arī vadot bakalaura un maģistra darbus. Tā kā viņa sniegtā informācija esot pretrunīga, komisijas vadītāja pieprasīšot no augstskolām informāciju, ko un kur viņš dara. 
Lai gan Ģenerālprokuratūra atzina, ka teorētiski A.Loskutovs var nonākt interešu konfliktā, ja birojam jāpieņem lēmumi par augstskolām vai to amatpersonām, L.Mūrniece norādīja, ka likumā par interešu konflikta novēršanu jau ir risinājums, kas līdz šim nav izmantots. A.Loskutovs lūgšot KNAB pārraugu, kas pēc likuma ir premjers, jau tagad nolemt, ka par jebkurām viņa augstskolu lietām lems viņa vietnieks Alvis Vilks. "Ja jau akadēmiski viņš ir tik neaizstājams, aizliegt darbu viņam nevar, un patlaban neizskatās, ka vajadzētu mainīt likumu," teica deputāte, piebilstot, ka pēc šā gadījuma komisijā septembrī būs nopietna saruna, vai valsts amatpersonām, tādām kā tiesneši, darba laikā būtu jālasa lekcijas un par to jāsaņem papildu samaksa.

Divas trešdaļas Latvijas iedzīvotāju nav apmierināti ar veselības aprūpes sistēmuLETA  08/10/05    Aptuveni divas trešdaļas jeb 69,9% Latvijas iedzīvotāju nav apmierināti ar Latvijas veselības aprūpes sistēmu, liecina Latvijas iedzīvotāju veselību ietekmējošo paradumu pētījums. 
30,1% pētījuma laikā aptaujāto valsts iedzīvotāju norādījuši, ka ir apmierināti ar Latvijas veselības aprūpes sistēmu. 
48% pētījuma laikā aptaujāto Latvijas iedzīvotāju atzinuši, ka Latvijā nepieciešams palielināt veselības nozares budžetu, 16,6% norādījuši, ka jāpaaugstina medicīnas darbinieku profesionalitāte, bet 11,1% atzinuši, ka vajadzētu sabiedrību vairāk informēt par pacientu tiesībām. 
Pētījuma laikā izvaicāti vairāk nekā 1700 Latvijas iedzīvotāju vecumā no 15 līdz 64 gadiem. Pētījumu Latvijā veica Veselības veicināšanas valsts aģentūra, izmantojot FINBALT veselības monitoringa metodiku. 
FINBALT veselības monitorings ir Somijas un Baltijas valstu sadarbības projekts veselību ietekmējošo paradumu un ar to saistīto faktoru izplatības pētīšanai. 
PCTVL ar pētījumu grib pierādīt izglītības reformas trūkumusDELFI   08/10/05    Kreiso spēku apvienības “Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā” (PCTVL) organizācija Izglītības un kultūras padome no jaunā mācību gada uzsāks skolu izglītības kvalitātes monitoringu, lai pieradītu krievu skolu izglītības reformas un bilingvālas izglītības trūkumus. 
PCTVL informēja, ka ar savu pašvaldības deputātu, pedagogu un zinātnieku palīdzību plāno “analizēt situāciju un informēt sabiedrību par krievu skolu reformas rezultātiem”. 
2004/2005 mācību gadā krievu skolu desmitajās klasēs saskaņā ar likumu 60% stundu bija jānotiek latviešu valodā. Iepriekš izskanējusi neoficiālā informācija, ka ne visās skolās šo normu ievēro. 
PCTVL ir neapmierināta ar reformas norisi, novērtēšanu un ierēdņu piedāvāti apgalvojumiem, ka “viss ir labi, taču pastāv atsevišķas grūtības”. 
PCTVL uzskata, ka reforma nebija pietiekami sagatavota, kādēļ “ir pieaugusi slodze, pazeminās skolēnu sekmības vidējās balles, pieaug to skolēnu skaits, kas paliek tajā pašā klasē uz otru gadu vai pamet skolu”. 
Kreiso spēku pārstāvji arī mēģināja apstrīdēt izglītības reformu Satversmes tiesā, taču tiesa reformu neatcēla. 
Pašvaldībām sola 75% no iedzīvotāju ienākuma nodokļaDELFI  08/10/05    Finanšu ministrs Oskars Spurdziņš sola nākamgad pašvaldībām piešķirt 75% no valstī iekasētā iedzīvotāju ienākuma nodokļa pašreizējo 73% ietā, informēja Latvijas Pašvaldību savienības (LPS) padomniece sabiedrisko attiecību jautājumos Dace Zvirbule. 
Šāda pārdale ir nepieciešama, lai kaut daļēji kompensētu pašvaldību ieņēmumu samazināšanos, jo ir palielināts neapliekamais minimums un noteikti lielāki nodokļu atvieglojumi par apgādībā esošām personām. “Lai kompensētu ieņēmumu samazināšanos pašvaldībām 2006.gadā ir jāsaņem 76,33% no iedzīvotāju ienākuma nodokļa pašreizējo 73% vietā”, trešdien sarunās ar finanšu ministru uzsvēra LPS priekšsēdis Andris Jaunsleinis. 
Turklāt pašvaldības šajos aprēķinos neiekļāva ieceri no 2006.gada 1.janvāra paaugstinot minimālo algu no 80 uz 90 latiem, kas vēl cairāk samazinās pašvaldību ieņēmumus. 
Taču ministrija palika pie sava viedokļa un 2006.gadā plāno pašvaldībām iedalīt 75% no nodokļa. Ministrijas pārstāvji informēja, ka iedzīvotāju ienākuma nodokļa prognoze 2006.gadam ir 550 miljoni latu, ņemot vērā arī iespējamo minimālās algas paaugstinājumu no 80 uz 90 latiem. 
Koalīcijas partneri pārmet LPP vēlmi pārkāpt vienošanos 
LETA  08/11/05    Atsaucoties uz iepriekš panākto politisko vienošanos, ka valsts sektorā strādājošo algas, grozot šā gada budžetu, netiks palielinātas, Tautas partijas (TP), Zaļo un zemnieku savienības (ZZS) un partijas "Jaunais laiks" (JL) politiķi norāda, ka iekšlietu sistēmā strādājošo algu jautājums ir jārisina nākamā gada budžetā.
Gan TP, gan ZZS, gan JL pārstāvji aģentūrai LETA uzsvēra, ka valdību veidojošās partijas iepriekš vienojās, ka budžeta bāze, tai skaitā algas valsts sektorā strādājošiem, netiks palielināta. Viņi vainoja iekšlietu ministru Ēriku Jēkabsonu (LPP) vēlmē pārkāpt iepriekš panākto politisko vienošanos, kas varētu apgrūtināt budžeta grozījumu pieņemšanu Saeimā.
Savukārt Latvijas Pirmās partijas (LPP) frakcijas priekšsēdētāja vietnieks Dzintars Jaundžeikars aģentūrai LETA pauda cerību, ka finanšu ministrs Oskars Spurdziņš (TP) ar sapratni izturēsies pret iekšlietu ministra prasību, jo arī JL un ZZS prasības, kas saistītas ar papildu līdzekļu piešķiršanu partiju pārraudzītajām sfērām, tikušas apmierinātas.
Jaundžeikars, paužot atbalstu Jēkabsonam, sacīja, ka jau šogad ir jāsāk iekšlietu sistēmā strādājošo algu palielināšana par 50 latiem. Viņaprāt, tas ir iespējams.
Politiķis nevēlējās komentēt LPP frakcijas rīcību gadījumā, ja netiks piešķirta nauda iekšlietu sistēmā strādājošo algu palielināšanai. Kā rīkoties, LPP lems pēc tikšanas ar Spurdziņu.
Piekrītot Jēkabsonam, ka policistu algu jautājums ir jārisina pēc iespējas ātrāk, TP frakcijas vadītājs Jānis Lagzdiņš tomēr uzsvēra, ka ar šiem budžeta grozījumiem nevar atrisināt visas problēmas. Pēc TP domām, policista algu jautājums ir jāatstāj uz nākamā gada budžeta izskatīšanas laiku.
Lagzdiņš pauda cerību, ka koalīcijas partneri, pārrunājot šo jautājumu ar Jēkabsonu, nonāks pie vienota viedokļa. Viņš akcentēja, ka ultimatīvā veidā labu rezultātu sasniegt nevarēs.
Savukārt JL frakcijas priekšsēdētājs Kārlis Šadurskis norādīja, ka LPP vēlas pārkāpt iepriekš panāktu politisku vienošanos un atkārtoti mēģina destabilizēt situāciju valdībā.
"LPP ir vajadzīgs skandāls - vienreiz viņiem tas neiznāca un tagad LPP turpina," sacīja Šadurskis, atgādinot par LPP sacelto ažiotāžu par Rīgas pilsētas izpilddirektora Ērika Škapara (JL) atbilstību ieņemamajam amatam.
JL politiķis uzsvēra, ka valdību veidojošās partijas ir vienojušās, ka ar grozījumiem netiks palielināta budžeta bāze, tai skaitā netiks palielinātas algas.
"Trīs spēlētāji spēlē pēc noteikumiem, savukārt LPP grib sev ekskluzīvus noteikumus," uzskata Šadurskis un norāda, ka tādā gadījumā būtu jāpalielina algas skolotājiem, tiesu darbiniekiem, mediķiem un citiem.
Arī ZZS frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis aicināja LPP ievērot vienotu pieeju budžeta grozījumiem. Partijas panāca vienošanos, ka algu jautājumu ar šā gada budžeta grozījumiem nerisinās, atgādināja Brigmanis.
Viņš stāstīja, ka ZZS ir bijusi "smaga saruna" ar labklājības ministri Dagniju Staķi (ZZS) par līdzīgu jautājumu, proti, nepieciešamību palielināt LM sistēmā strādājošo darbinieku algas. Tomēr ZZS ar ministri vienojusies, ka šis jautājums tiks risināts nākamā gada budžetā.
Jēkabsons šodien preses konferencē paziņoja, ka gadījumā, ja valdība nepiešķirs pieprasīto finansējumu iekšlietu sistēmai šā gada budžeta grozījumos, viņš aicinās LPP Saeimas frakciju neatbalstīt budžeta grozījumus un 2006.gada valsts budžetu.
Aģentūras LETA aptaujātie politiskās dzīves vērotāji uzskata, ka iekšlietu ministra paziņojums nav vērtējams kā reāli draudi valdības pastāvēšanai, bet drīzāk ir mēģinājums atgādināt par sevi vēlētājiem un centieni piesaistīt iekšlietu nozarei papildu finansējumu.
Lai pieņemtu budžeta grozījumus un valsts budžetu, pietiek ar TP, JL un ZZS atbalstu. Šīm partijām Saeimā kopumā ir 55 balsis. 

Partijas vienojas, kā sadalīt budžeta miljonus
Agnese Margēviča,  NRA 08/11/05    Zaļo un zemnieku savienība (ZZS) vakar pauda atbalstu finanšu ministra Oskara Spurdziņa (Tautas partija) sagatavotajam šāgada valsts budžeta grozījumu projektam, panākot, ka finansējumu saņems vairākas partijai būtiskas jomas. Par visu apmierināts teicās esam Jaunais laiks, bet ar Latvijas Pirmo partiju sarunas par budžeta naudas sadali notiks šodien.
ZZS vakar ar finanšu ministru spējuši vienoties par vairākiem partijai svarīgiem jautājumiem, kas saistīti ar valsts budžeta līdzekļu sadali. Apmierināti vakar izklausījās arī partijas Jaunais laiks (JL) politiķi, kuri politisku vienošanos par partijai būtisku jomu finansēšanu no budžeta grozījumu ietvaros sadalāmajiem miljoniem jau iepriekš bija panākuši sarunās ar premjeru Aigaru Kalvīti (TP). Ja šodien sarunas tikpat veiksmīgi noritēšot ar Latvijas Pirmo partiju (LPP), tad gala dokuments jau 16. augustā varētu tikt pieņemts valdības sēdē un tālāk nosūtīts izskatīšanai Saeimā, optimistisks vakar bija finanšu ministrs. 
O. Spurdziņš ziņu aģentūrai LETA vakar apgalvoja – neesot saņemti koalīcijas partneru iebildumi, ka vairāk līdzekļu veselības aprūpes jomā tiks atvēlēts TP pārstāvju vadītajām pašvaldībām. 
Neatkarīgā jau rakstīja, ka no aptuveni 15 miljoniem latu, kuri budžeta grozījumu ietvaros varētu tikt novirzīti veselības jomai, teju trīs miljoni nonāks slimnīcās, kas atrodas TP vadītās pašvaldībās. Apietas uz šī fona izskatās veselības aprūpes iestādes, kas atrodas pašvaldībās, kur pie varas ir Saeimā un valdībā nepārstāvēto reģionālo partiju pārstāvji. 
Kā galveno panākumu ZZS Saeimas frakcijas priekšsēdētājs Augusts Brigmanis ziņu aģentūrai LETA vakar minēja līdzekļu piešķiršanu zemnieku atbalstam. 
"Gada beigās līdz pat 80 000 zemes īpašnieku varēs saņemt Eiropas Savienības un valsts atbalsta maksājumus – kopā vairāk nekā 29 miljonus latu," pēc sarunām ar O. Spurdziņu informēja politiķis. 
No deputātu kvotas ZZS sola novirzīt līdzekļus pašvaldību investīcijām. Tāpat partija palīdzēšot atrisināt Rīgas zooloģiskā dārza problēmas, veicināt Latvijas Radio pieejamību valsts tālākajos nostūros, kā arī Salaspils kodolreaktora demontāžas turpināšanu. 
Savukārt Augusts Brigmanis uzsvēra, ka arī Zaļo un Zemnieku savienība atbalsta viena miljona piešķiršanu sabiedriskajām raidorganizācijām. 
Labklājības jomā ZZS ar finanšu ministru vienojusies, ka aptuveni 800 000 latu tiks piešķirti pansionātos dzīvojošo sadzīves apstākļu uzlabošanai. 7,1 miljons latu tiks atvēlēts bērnu kopšanas pabalstiem. 
Papildu līdzekļi bērnu kopšanas pabalstiem nepieciešami, lai varētu nodrošināt paaugstinātā bērna kopšanas pabalsta izmaksu. Citas Labklājības ministrijas (LM; to vada ZZS pārstāve Dagnija Staķe) prasības par papildu finansējumu tikšot ietvertas nākamā gada budžeta projektā. 
Savukārt Labklājības ministrijai valdībai šā gada budžeta grozījumos lūdza piešķirt vairāk nekā 10 miljonus latu. 
JL sarunas ar finanšu ministru O. Spurdziņu par šāgada budžeta grozījumiem bijušas veiksmīgas, un tagad atlicis vienoties tikai par dažām sīkām detaļām, – tā pēc vakardienas tikšanās ziņu aģentūrai LETA atzina JL Saeimas frakcijas vadītājs Kārlis Šadurskis. 
Sarunās ar finanšu ministru esot apstiprināts gandrīz viss investīciju saraksts izglītības iestādēm, kas kopumā paredz investīcijas aptuveni 9 miljonu latu apmērā. 
Precizēts arī investīcijām pašvaldībām nepieciešamais finansējums, taču šajā jomā vēl nepieciešams izvēlēties labākos projektus. JL pārstāvis pauda pārliecību, ka gan tiesību aizsardzības, gan izglītības, gan pašvaldības jomas saņems to, kas "tām tiešām pienākas".
Jaunā laika noriets
Baiba Lulle,  NRA  08/11/05    Vēl nebijušu reitinga kritumu un zemāko atzīmi jūlijā sasniegusi partija Jaunais laiks (JL), kuru, kā liecina Latvijas faktu aptaujas dati, vairs atbalsta tikai 8,9% balsstiesīgo. JL popularitātes lejupslīdi apstiprina arī SKDS pētījumi. 
Gada pirmajos mēnešos par JL bija gatavi balsot nepilni 12% pilsoņu, pēc marta pašvaldību vēlēšanām partijas reitings pārsniedza 16%, bet jūnijā sākās lejupslīde, kad par JL atdot balsi bija gatavi atkal tikai 12,4%. 
JL gan joprojām ir populārākā partija, jo samazinājusies arī citu partiju popularitāte, it īpaši sīvākajai konkurentei Tautas partijai, kuras reitings no 8,9% jūnijā krities līdz 6,9% jūlijā. Aiz JL populārākās ir radikālās – PCTVL (7,5%) un TB/LNNK (7,1%), kuru popularitāte praktiski nav cietusi. 
Par Zaļo un zemnieku savienību (ZZS) gatavi balsot 6,2% (7,5% jūnijā). Koalīcijā esošajai Latvijas Pirmajai partijai (2,7%) atbalstītāju ir mazāk nekā ārpus parlamenta partijām Latvijas ceļam (3,4%) un LSDSP (3,2%). Pirmo reizi mērīts arī Māra Gulbja Jauno demokrātu reitings, kas ir 2,6%. 
30% balsstiesīgo nezina, par ko balsot,– šis rādītājs ir augsts pat vasarai raksturīgajā apolitiskumā. 
Līdzīgu, bet ne tik dramatisku JL reitinga lejupslīdi rāda arī SKDS aptaujas dati jūlijā. Tā kā tie vēl neesot apstrādāti publiskošanai, SKDS direktors Arnis Kaktiņš Neatkarīgajai minēja tikai aptuvenus skaitļus un tendences. Atšķirībā no Latvijas faktu datiem SKDS aptauja neliecina, ka pārējo partiju popularitāte arī krītas. Piemēram, Tautas partija "stāv uz vietas ar saviem 10–11%, arī PCTVL, savā tradicionālajā 8–9% koridorā grozoties, tāpat ZZS, nelielas svārstības ir TB/LNNK. 
Vērtējot JL popularitātes mazināšanos, A. Kaktiņš domā, ka iemesls meklējams nevis kādos konkrētos pēdējā laika notikumos un JL politiķu darbībās, bet sabiedrības sākotnēji dotā uzticības kredīta pakāpeniskā izsīkumā. 
"JL popularitāte bija tik augsta tādēļ, ka cilvēki saistīja cerības ar to, ka partija izdarīs, ko solīja. Likumsakarīgi ir, ka, laikam ejot, jo īpaši gadu pirms kārtējām vēlēšanām, jāpārvērtē, vai ir izdarīts, vai saņēmām, ko gaidījām, par ko balsojām." Vērtējot iespējamo sabiedrības attieksmi pret E. Repšes vērienīgajām biznesa aktivitātēm, iespaidīgajiem pirkumiem, dārgajiem hobijiem, A. Kaktiņš atzina, ka tas gan JL par labu noteikti nav nācis. 
"Jau Andra Šķēles un citi piemēri liecinājuši, ka politiķis un liela nauda, manta nav laba kombinācija. Repše šajā ziņā konsekventi rāda, ka nav mācījies no savu priekšgājēju kļūdām," sprieda A. Kaktiņš. 
Lai gan asu sabiedrības reakciju izsauca JL pārstāvja Rīgas domē sankcionētais geju un lesbiešu gājiens, pēc sociologa domām, nez vai daudz cilvēku atšķīra to, kurš visā politiķu izteikumu jūkli bija vainīgais, kurš labais. Līdzīgi varētu būt jautājumā par inflāciju, kas gan skar daudzus, bet "grūti iedomāties, ka sabiedrība politiskajā katlā spēj atšķirt, kurš politiķis un partija par to nes atbildību". 
Reizē tieši JL atbildības jomā bijuši ar straujo inflācijas kāpumu saistītie jautājumi, kuriem risinājums nav rasts, tāpat kritiski vērtēta JL darbošanās Rīgas domē – koķetēšana ar kreisi marginālo Žuravļova–Rubika apvienību un vienlaikus nespēja minimālā vairākuma dēļ ko būtisku panākt. 
Komunikāciju speciālists Filips Rajevskis domā, ka mazāk satraucošs ir JL reitinga skaitlis, jo socioloģiskajos mērījumos var būt kļūdas 2,5% robežās, bet tā krītošā tendence. "Tā varētu partijai likt satraukties un domāt, kas noticis, un saasināti skatīties, kas notiks augustā. Pat ja reitings būs nedaudz augstāks, kādi 11%, tendence vienalga būs ļoti neveselīga. Viens no iemesliem varētu būt tas, ka starp vēlēšanām politiķi drusku atlaiž grožus, vairāk risina savas lietas un mazāk orientējas uz sabiedrības problēmām," spriež F. Rajevskis. Viņš norāda, ka arī pārējām partijām reitingi nav augsti, kas pirms vēlēšanām ir normāla parādība, jo "tad ir ko pumpēt augšā". 
Iepriekš Latvijas fakti direktors Aigars Freimanis, analizējot E. Repšes popularitātes zudumu, Neatkarīgajai sacīja, ka viņš medijos biežāk parādās kā cilvēks, kurš vairāk laika veltī hobijiem un personiskajam biznesam, nevis saviem tiešajiem pienākumiem. Būdams aizsardzības ministrs, viņš nav pirmais cilvēks, kas var uzstādīt dienaskārtību, tādējādi viņš zaudē motivāciju izpausties politikā. 
Eksperti arī norāda – JL bez E. Repšes nav cita spilgta līdera, savukārt pats E. Repše palicis pietiekami kritizējams, daudzi viņa atbalstītāji novērsušies, par ko liecina arī E. Repšes kā aizsardzības ministra zemais reitings, kas viņu parasti nostāda pēdējā vai priekšpēdējā vietā no valdības locekļiem.
Desmit gados — gandrīz 100 tūkstoši naturalizēto 
Dita Arāja,  Diena  08/11/05    Jauns un aktīvs — tāds pēdējos gados ir vidējais jaunais Latvijas pilsonis, kas pilsonību ieguvis naturalizācijas ceļā. Sagaidot desmitgadi, kopš 1995.gada 11.augustā Māra Gaiļa valdība ar pirmo lēmumu Latvijas pilsonību akceptēja pirmajām 103 naturalizētajām personām, Naturalizācijas pārvaldes (NP) priekšniece Eiženija Aldermane saka — pilsonībā uzņemto skaits pēdējos divos gados ir nemainīgi noturīgs. Straujš naturalizācijas tempa kāpinājums sākās 2003.gada septembrī, tūlīt pēc tam, kad referendumā Latvija pateica "jā" Eiropas Savienībai (ES). Tad mēneša laikā pilsonības iegūšanai pieteicās aptuveni 1500—2000 nepilsoņu. E.Aldermane līdzīgu tendenci prognozē vēl pāris gadiem, gan piebilstot — pilsonības ieguvēji arī turpmāk pamatā būs jauni cilvēki, bet tie, kas šobrīd jau cienījamā vecumā, tā arī paliks Latvijas nepilsoņi. 
Pilsonības līkne desmit gadu laikā augstāku vilni ir uzsitusi 1999.gadā, kad tika atcelti tā sauktie pilsonības logi, kas sākotnēji naturalizēties ļāva tikai gados vecākajiem nepilsoņiem. Taču pēc tam naturalizēties gribētāju skaits pakāpeniski ruka, kamēr pienāca Latvijas iestāšanās ES. "Tas ir cilvēka dabā — ja valsts paliek stabilāka, drošāka, perspektīvāka, viņš jūt, ka grib būt tai piederīgs," tā ES faktoru naturalizācijas procesā skaidro E.Aldermane. Viņa gan nenoliedz pragmatisko faktoru — caur Latviju iegūt ES pilsonību un labākas dzīves, darba, mācību meklējumos aizbraukt no valsts. 
Visaktīvākie naturalizācijā patlaban ir 18—30 gadus veci nepilsoņi, taču samazinās vecāka gadagājuma naturalizēto skaits. Latvijā ir ap 130 000 nepilsoņu, kas vecāki par 50 gadiem, un E.Aldermane prognozē, ka absolūtais viņu vairākums šo statusu tā arī saglabās. 
Kopumā Latvijā dzīvo mazliet vairāk nekā 432 000 nepilsoņu. Salīdzinājumam — naturalizācijai sākoties, valstī nepilsoņa statuss bija aptuveni 700 000 personu. 
Savukārt septembra sākumā NP būs savdabīgi svētki, jo tad gaidāms, ka pilsoņa pasi saņems 100000.naturalizētais pilsonis.

Pagasts vēršas tiesā pret dabas pētniekiem
Imants Vīksne,  NRA  08/12/05    Apšaubāmā kārtība, kādā dabas pētnieki saņēmuši un tērējuši 2,2 miljonus eiro biotopu aprūpēšanai Latvijas piekrastē, apdraud Bernātu un citu dabas parku pastāvēšanu. Nīcas pagasts tādēļ grasās vērsties Satversmes tiesā.
Sadumpojies ir viens no Eiropas Savienības fonda LIFE Nature un vairāku Latvijas institūciju līdzfinansētā projekta Piekrastes biotopu aizsardzība un apsaimniekošana Latvijā dalībniekiem. Nīcas pagasts ar savām aizdomām apdraud vērienīgo naudas plūsmu, tāpēc projekta virzītāji apņēmušies nemiernieku izstumt no programmas. Nīcas pagastam tas nozīmēs aptuveni 34 tūkstošu eiro zaudēšanu nožogojumu, pastaigu taku un autolaukuma izveidei Bernātos, taču, iespējams, ļaus izvairīties no pretlikumīgu lēmumu pieņemšanas apbūves jautājumos. Pašlaik gan apstiprināts, gan noraidīts celtniecības ierosinājums zemes īpašniekiem dod lielas izredzes uzvarēt tiesā. 
Bernātu dabas parks tā pašreizējās robežās 2935 hektāru platībā tika noteikts īsi pirms Latvijas iestāšanās ES. Nīcas pagasta padomes priekšsēdētājs Agris Petermanis skaidro, ka pagastam pēc būtības nav iebildumu pret dabas parka izmēriem un plānojumu, taču nav pieņemama notikusī likumu apiešana. Pirmkārt, pretēji loģikai aizsargājamā teritorija vispirms esot paplašināta, pieņemot Ministru kabineta noteikumus, un tikai tad veikta tās izpēte un rakstīts dabas aizsardzības plāns. Otrkārt, šā plāna rakstītājs – Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultāte – netika izvēlēts konkursa kārtībā, kā to prasot normatīvie akti. "Eiropas piešķirto naudu šai gadījumā pēc savas iniciatīvas bez jebkāda valsts pilnvarojuma atprečo interešu kopa. Es nevaru riskēt ar nodokļu maksātāju naudu, piešķirot pagasta līdzfinansējumu, iespējams, nelikumīgam projektam," skaidro pagasta priekšsēdis. 
Pamatu apstrīdēt valdības izdotos noteikumus pagasts saskata Satversmes 105. pantā atrodamajā teikumā: "Īpašuma tiesības var ierobežot vienīgi saskaņā ar likumu." Gadījumā, ja parka izveide tiktu atzīta par nelikumīgu, tas atgrieztos savās 1999. gada robežās aptuveni 500 hektāru platībā, turklāt šis precedents liktu apšaubīt arī citu aizsargājamu dabas teritoriju izveides vai paplašināšanas likumību. 
Biotopu aizsardzības projekta vadītāja Brigita Laime, komentējot iespējamo tiesvedību, saka: "Viens pats Petermanis nevar likvidēt visas aizsargājamās teritorijas." Vides ministrija un projekta pārstāvji uzskata, ka pašvaldībai nav pamata apšaubīt Bernātu likumību, jo Bioloģijas fakultāte kā projekta pieteicēja nāca komplektā ar Eiropas naudu, tāpēc nekāds konkurss par dabas aizsardzības plāna izstrādi nebija rīkojams. Neatkarīgajai normatīvajos aktos apstiprinājumu šāda izņēmuma legālai pastāvēšanai atrast neizdevās, un arī neviena no ieinteresētajām pusēm nevarēja tādu uzrādīt. Neskaidrā tiesiskā regulējuma dēļ lielākais drauds Bernātu dabas vērtībām pašlaik ir vairāk nekā pārsimt privātīpašnieki, kam parkā pieder neapbūvēti meža zemes gabali. Viņi savās interesēs ir gatavi izmantot katru kļūdu ierobežošanas procedūrā. Paradoksālā kārtā sev neraksturīgajā ierakumu pusē nokļuvis dižkoku pētnieks un savulaik Rīgas domes deputāts Guntis Eniņš. Arī viņš pirms sešiem gadiem par sertifikātiem tika pie zemes pleķa (1,4 ha) no valsts brīvo zemju fonda "piemājas saimniecības izveidei" Bernātos, un tagad jūtas piemānīts, jo "nedrīkst pat telti uzsliet". 
Laimīgo mazāk apgrūtināto īpašnieku skaitā it kā nejaušas sakritības dēļ ir arī viens no parka Dabas aizsardzības plāna izstrādātājiem Andris Maisiņš – viņš arī savulaik pagasta priekšsēdētājs, bet līdz pagājušajam gadam priekšsēža vietnieks. Kopumā A. Maisiņam parkā vai pie tā robežas pieder četri zemes īpašumi, un viens no tiem drīzumā varētu kļūt par labu pamatu tūrisma biznesa uzplaukumam. Taču G. Eniņa taujāts, kā drīkst izmantot pilnīgi apgrūtināto zemi, A. Maisiņš esot ieteicis klausīties putnu dziesmas. 
Pagastā par šķietami neizprotamo tieksmi pēc priedēm apaugušajām kāpām būvniecībai liegtā dabas parka teritorijā un centieniem izsvēpēt arī vēsturiskos zemes īpašniekus klīst sazvērestības teorijas cienīgs skaidrojums. Bernātu zemes dzīlēs atrodas naftas iegulas.
Nepanākot gribēto, Jēkabsons draud piketēt
Agnese Margēviča,  08/12/05    Ja valdība nepiešķirs pieprasīto finansējumu iekšlietu sistēmai šā gada budžeta grozījumos, iekšlietu ministrs Ēriks Jēkabsons (LPP) aicinās savus partijas biedrus Saeimas balsojumā neatbalstīt budžeta grozījumus un 2006. gada valsts budžetu. Ministrs arī apņēmies 16. augustā piedalīties pie valdības ēkas iecerētajā policistu piketā.
"Mēs domājam, ka tā nav vienkārši politiska izrādīšanās. Varbūt cilvēks tiešām sapratis policistu sāpi," par Ē. Jēkabsona solījumu izsakās Latvijas Policistu biedrības vadītājs Agris Sūna. Ministra klātbūtne varētu iedrošināt uz piedalīšanos protesta akcijā tos policistus, kas bažījas par iespējamām represijām no priekšniecības puses, spriež A. Sūna un piebilst, ka cer uz vismaz 1000 policistu ierašanos.
Ja, pienākot balsojumam par budžeta grozījumiem, kuros nauda policistu algām tomēr netiks iedalīta, Latvijas Pirmās partijas (LPP) politiķi tomēr pārmetīs kažoku uz otru pusi un nobalsos par, policisti turpināšot protesta akcijas. "Tad būs jāpārdomā, vai var cilvēkiem ticēt vai ne," noteic policistu biedrības vadītājs.
Finanšu ministrs Oskars Spurdziņš (TP) vakar koalīcijas partneriem no LPP nesolīja palielināt policistu, robežsargu un ugunsdzēsēju algas jau šogad, jo tas "apdraudētu nākamā gada budžeta pieņemšanu" un šāds solis varētu palielināt arī plānoto budžeta deficītu, vēsta ziņu aģentūra LETA. 
O. Spurdziņš apgalvoja: LPP politiķi nav izvirzījuši ultimatīvas prasības un apliecinājuši, ka partija atbalstīs šā gada budžeta grozījumus. LPP līderis Ainars Šlesers domā, ka šā gada ieņēmumu prognozes ir pārāk pesimistiskas un tās var palielināt, līdzekļus novirzot policistu algu jautājuma risināšanai, par ko LPP nākamnedēļ cer pārliecināt premjerministru Aigaru Kalvīti (TP). "Tā nav krīzes situācija valdošo partiju starpā, tā ir krīze iekšlietu sistēmā, ko LPP cenšas risināt," apgalvo A. Šlesers.
Sociologs Arnis Kaktiņš uzskata, ka iekšlietu ministra paziņojums nevarētu liecināt par valdības krīzes tuvošanos, bet drīzāk par spiedienu uz amatpersonām, "kuru rokās ir valsts kase". A. Kaktiņš uzsver, ka budžeta pārdales procesā politiskās partijas vēlas piesaistīt vairāk finansējuma jomām, kuras pārstāv šīs partijas ministri.
Iekšlietu ministrija šā gada budžeta grozījumos lūdz kopumā piešķirt 30,6 miljonus latu, no kuriem puse (15,2 miljoni latu) nepieciešama valsts saistību izpildei iekšlietu sistēmas darbinieku sociālo garantiju jomā.

Saimniecībā un biznesā...

Prezidente aicina bez sekstūrisma ārzemniekiem Latvijā piedāvāt arī citas izklaides iespējasBNS  08/07/05    Lai Latvija tūristiem neasociētos tikai ar seksuālu izpriecu vietu, būtu jāgādā par prostitūcijas kontroli un jāpiestrādā pie cita veida izklaižu piedāvājuma ārzemniekiem. 
Šādu viedokli "Radio SWH" svētdien pauda Valsts prezidente Vaira Vīķe - Freiberga. 
Viņa norādīja, ka Latvijas un Rīgas pašreizējā tēla mainīšanai būtu jākontrolē "prostitūcijas izplatību un uzbāzību", kā arī jāpiestrādā pie cita veida piedāvājuma, ar ko ieinteresēt tūristus. 
Tad Latviju apmeklēs gan "kulturāli ļaudis", kurus interesēs pastaigas pa Rīgas ielām, gan paliks arī tādi, kuru "izklaides izpratne ir pietiekami zemā līmenī", sacīja Vīķe - Freiberga. 
Prezidente atzina, ka pēdējā laikā biežāk sastopamie tūristi ir britu vecpuiši, kuriem nav laba slava arī dzimtenē, jo viņi nerūpējas par savu kultūras līmeni un viņu intereses aprobežojas ar bioloģisko vajadzību apmierināšanu. 
Tomēr ir arī cita tūristu grupa, īpaši ģimenes ar bērniem, kurus var interesēt Latvijas smilšainās pludmales, norādīja Vīķe - Freiberga. 
Daudzos ārzemju un Latvijas medijos pēdējā laikā daudz norādīts uz Rīgu kā sekstūristu un nakts izklaides cienītāju galamērķi. Šādu slavu Rīga sāka iegūt pēc lēto aviosabiedrību ienākšanas Latvijā. 
Ārzemnieki stāsta, ka latviešu meitenes var iegūt viegli un lēti un daudziem Rīga saistās galvenokārt ar lielisku nakts uzdzīvi. Rīgas tēlu veido arī pilsētas ceļveži, kas ir pilni ar eskortservisu un striptīza klubu reklāmām. Rietumu tūristi atklāti atzīst, ka Rīgā viņus piesaista lētais alkohols un sievietes. 
Gada inflācija jūlijā - 6,1% 
LETA  08/08/05     Jūlijā gada inflācijas temps nedaudz samazinājies, patēriņa cenām pieaugot par 6,1%, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati.
Precēm cenas gada laikā augušas par 6%, pakalpojumiem - par 6,4%.
Lielākā pazeminošā ietekme uz inflācijas tempa samazināšanos bija augļiem un dārzeņiem, kas jūlijā kļuva lētāki straujāk nekā pērn. Arī apģērbam un apaviem sezonas izpārdošanas šogad bijušas plašākas. Nedaudz lēnāk nekā pērn pieauga gaļas, gaļas produktu un labības produktu cenas.
Turpretim pieauguma tempu veicināja degvielas, alkoholisko dzērienu, tabakas izstrādājumu un transporta pakalpojumu cenu kāpums, kas šā gada jūlijā bija straujāks nekā pērn.
Vidējais patēriņa cenu līmenis jūlijā, salīdzinot ar jūniju, nav mainījies. Precēm cenas samazinājās par 0,3%, bet pakalpojumiem pieauga par 0,8%.
Augļi kļuva lētāki par 8,1%, bet dārzeņi - par 16,1%. Visstraujāk cenas kritās banāniem - par 25,6%, tomātiem - par 18,3%, gurķiem - par 41,6%, paprikai - 41,2% un kāpostiem - par 35,5%.
Sākoties sezonas izpārdošanām, apģērbs kļuva lētāks par 4,5%, bet apavi - par 6,9%.
Nedaudz lētākas kļuva arī sulas un minerālūdeņi - par 1,3%, kā arī sporta un atpūtas piederumi - par 4,9%, un ziedi - par 4,3%.
Pagājušajā mēnesī ievērojami pieauga cenas visu veidu benzīnam, dīzeļdegvielai un auto gāzei - vidēji par 5%.
Administratīvu lēmumu ietekmē sadārdzinājās arī pasažieru autotransporta pakalpojumi, kā arī īres maksa, ūdensapgāde, atkritumu izvešana un citi mājokļa uzturēšanas izdevumi.
Savukārt noslēdzoties vairākām akcijām nedaudz palielinājās maksa telekomunikāciju pakalpojumiem.
Cenas turpināja pieaugt svaigai gaļai un zivīm, piena produktiem, eļļai, taukiem, tabakas izstrādājumiem un ēdināšanas pakalpojumiem.
Kā ziņots, jūnijā gada inflācijas pieaugums saglabājās nemainīgs, patēriņa cenām, salīdzinot ar pagājušā gada jūniju, pieaugot par 6,3%. Preču cenas pieauga par 6,5%, bet pakalpojumu cenas - par 5,9%.
2004.gada jūlijā, salīdzinot ar jūniju, vidējais cenu līmenis pieauga par 0,2%. 

Valdībai jāveicina eksports 
Helmūts Ancāns, Latvijas Bankas monetārās politikas pārvaldes vadītājs,  Diena  08/08/05    Latvija, būdama maza valsts ar niecīgu iekšējā tirgus apjomu, ilgtspējīgu attīstību var sasniegt, galvenokārt attīstot savu eksporta potenciālu. Diemžēl patlaban statistikas rādītāji neliecina par pozitīvām pārmaiņām. Jā, valsts eksports aug, tomēr absolūtajos skaitļos tas joprojām ir zemākais Baltijas valstu vidū, uzņēmumi un valsts pasīvi piedalās zinātnes un pētījumu finansēšanā, inovācijas tiek ieviestas lēni, līdz ar to eksporta struktūrā dominē salīdzinoši zemas pievienotās vērtības preces. 
Saglabājoties šādām tendencēm, apdraudēta ir valsts konkurētspēja ārvalstu tirgos, līdz ar to gaišais sapnis par Eiropas labklājības līmeņa sasniegšanu var palikt tikai jaukas fantāzijas līmenī. Arī plānotie valsts budžeta grozījumi diemžēl neliecina, ka eksportspējas nostiprināšana tiktu uzskatīta par prioritāti — no atbalstāmajiem pasākumiem atvēlētā finansējuma vien 0,7% paredzēti eksporta un uzņēmējdarbības veicināšanai. 
Situācija ir satraucoša, un tās uzlabošanai nepieciešama aktīva rīcība gan valsts, gan privātā sektora līmenī. Cerams, līdz 1.oktobrim izstrādājamā nacionālā programma Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanai iezīmēs praktiskus soļus, kuri ir ļoti nepieciešami Latvijas ilgtermiņa attīstībai.

Visvairāk par darbu maksā kuģu kapteiņiem
Inga Balode,  NRA  08/10/05    Vislielākā bruto darba samaksa 2004. gada oktobrī bijusi kuģu un gaisa kuģu vadīšanas vecākajiem speciālistiem – 623,97 lati, bet vismazākā – kiosku un tirgus pārdevējiem (90,96 lati). 
Tā vēsta LR Centrālā statistikas pārvaldes datu krājums Profesiju apsekojuma rezultāti Latvijā 2004. gada oktobrī. Piemēram, 410–445 latus mēnesī bruto darba samaksā (aprēķinātā darba samaksa, ieskaitot algas nodokli un darba ņēmēja valsts sociālās apdrošināšanas obligātās iemaksas) saņēmuši tā sauktie kolektīvie vadītāji, skaitļošanas speciālisti, juristi un augstāko mācību iestāžu akadēmiskie spēki. Būvinženieru bruto atalgojums mēnesī bijis 292,53 lati, darba samaksa ekonomistiem – 365,65, zinātnes darbiniekiem – 218,51, feldšeriem – 204,78, pirmsskolas skolotājiem –192,14, pasta piegādes un šķirošanas darbiniekiem – 125,95 lati. Jaunajā datu krājumā apkopota informācija par uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību, iestāžu un organizāciju darbinieku skaitu un darba samaksu pa profesiju grupām gan valstī kopumā, gan pēc strādājošo dzimuma un pēc darbības jomas. Informācija par zemnieku saimniecībās strādājošajiem šajā datu krājumā neesot iekļauta. 
Vidējā bruto darba samaksa stundā vislielākā bijusi likumdevējiem, valsts vecākajām amatpersonām un vadītājiem – 1,94 lati, bet viszemākā – pakalpojumu un tirdzniecības darbiniekiem, un tā saukto vienkāršo profesiju pārstāvjiem jeb nekvalificētu darbu veicējiem – 0,74 lati. Visās profesiju pamatgrupās, kas veidotas pēc LR profesiju klasifikatora, vīriešiem darba samaksa bijusi par 4–29 santīmiem stundā lielāka nekā sievietēm. 
Likumdevēju, valsts amatpersonu, ierēdņu vadītāja amatā un vadītāju mēneša vidējā bruto samaksa bijusi visaugstākā – 326,25 lati, bet pakalpojumu un tirdzniecības darbiniekiem vismazākā – 127,04 lati. Vīrieši mēnesī saņēmuši 40–50 latu vairāk nekā sievietes. Visvairāk nodarbināti vecākie speciālisti un speciālisti, piemēram, inženieri, statistiķi, programmētāji, ārsti, skolotāji, arī pakalpojumu un tirdzniecības darbinieki, likumdevēji, valsts amatpersonas, ierēdņi vadītāja amatā un vadītāji, kvalificēti strādnieki un amatnieki. 
***
Profesiju apsekojuma rezultāti Latvijā 2004. gada oktobrī
Tirdzniecībā pieaugums + 20,6 %
LETA  08/09/05    Šā gada pirmajos sešos mēnešos mazumtirdzniecības uzņēmumu apgrozījums palielinājies par 20,6%, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati. 
Visstraujāk audzis tekstilizstrādājumu, apģērbu, apavu un ādas izstrādājumu tirdzniecības apgrozījums – par 33,8%, lietotu preču tirdzniecība veikalos – par 32,5%, kā arī mazumtirdzniecība nespecializētajos veikalos– par 29,6%. Pārējās mazumtirdzniecības specializētajos veikalos apgrozījums pieaudzis par 25,8%, mēbeļu, apgaismes ierīču, mājsaimniecības priekšmetu, elektropiederumu, radio preču, televizoru, būvmateriālu, krāsu, stikla un tamlīdzīgu preču mazumtirdzniecība – par 19,7%, farmaceitisko un medicīnisko preču, kosmētikas mazumtirdzniecība – par 19,4%, pārtikas, dzērienu un tabakas mazumtirdzniecība specializētajos veikalos – par 3,8%. 
Jūnijā salīdzinājumā ar maiju mazumtirdzniecības apgrozījums pieaudzis par 3%, bet, salīdzinot ar 2004. gada jūniju, kāpums bijis par 19,8%.
Dzīve Latvijā paliek dārgāka
Ilze Šteinfelde,  NRA  08/09/05    Šā gada jūlijā, salīdzinot ar pagājušā gada vasaras vidu, patēriņa cenas pieaugušas par 6,1 procentu. Inflāciju izraisīja degvielas un transporta pakalpojumu cenu kāpums. Dārgāks kļuvis arī piens, gaļa, zivis un maize. Speciālisti prognozē, ka pārtika kļūs arvien dārgāka.
Jūlijā, salīdzinot ar jūniju, patēriņa cenas pieaugušas par 0,2 procentiem, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati. Precēm cenas samazinājās par 0,3 procentiem, bet pakalpojumiem pieauga par 0,8 procentiem. Latvija gandrīz gadu bijusi inflācijas līdere Eiropas Savienībā. Visticamāk, arī jūlijā Latvijā būs bijusi visaugstākā inflācija. Centrālās statistikas pārvaldes Patēriņu cenu indeksu daļas vadītājs Oskars Alksnis norāda, ka, salīdzinot ar jūniju, gada pieauguma temps ir samazinājies. Lielākā pazeminošā ietekme bija augļiem un dārzeņiem, kas šā gada jūlijā kļuva lētāki nekā pērn. 
Turpretim pieauguma tempu veicināja degvielas, alkoholisko dzērienu, tabakas izstrādājumu un transporta pakalpojumu cenu kāpums, kas šā gada jūlijā bija straujāks nekā pērn.
Augļi kļuva lētāki par 8,1 procentu, bet dārzeņi – par 16,1 procentu. 
Tomēr ne visi pārtikas produkti kļuva lētāki. Cenas turpināja pieaugt svaigai gaļai un zivīm, piena produktiem, eļļai, taukiem, tabakas izstrādājumiem un ēdināšanas pakalpojumiem. Mārketinga padomes direktore Ingūna Gulbe Neatkarīgajai uzsvēra, ka pārtikas produkti kļūs vēl dārgāki. Cenas pieaugumu galvenokārt izraisa energoresursu sadārdzinājums un netiešie nodokļi pārtikas ražotājiem, tas ir, dažādu izziņu, atļauju nepieciešamība, par ko ir jāmaksā. "Augustā un septembrī lēti būs vietējie augļi un dārzeņi. Tā kā šogad gaidāma laba ābolu raža, arī šos augļus varēs nopirkt samērā lēti. Vasaras beigās parasti samazinās liellopu gaļas un cūkgaļas iepirkuma cena, jo daudzi laucinieki steidz pārdot lopiņus, lai sagatavotu bērnus skolai. Taču iepirkuma cenas pazeminājums parasti neatstāj ietekmi uz gala produkta cenu. Tie lētāki nekļūst," sacīja I. Gulbe. Viņa prognozē, ka pārtikas cenas celsies līdz vidējam ES līmenim. "Tas nenotiks strauji, jo cenu celšanos ietekmē iedzīvotāju pirktspēja," skaidroja I. Gulbe.
Lai gan vasaras vidū piena iepirkums parasti ir vislielākais, bet piena iepirkuma cenas viszemākās, jūlijā piena produkti, salīdzinot ar jūniju, kļuvuši par 0,6 procentiem dārgāki, siers – par 0,9 procentiem dārgāks, liecina Statistikas pārvaldes dati. Piena produktu cenas kāpj ik mēnesi. Šā gada laikā lielākais cenu lēciens bija martā, kad siers padārdzinājās par 5,8 procentiem, bet piens par 2,3 procentiem salīdzinājumā ar iepriekšējo mēnesi. Rīgas piena kombināta preses sekretārs Mārtiņš Langrāts skaidroja, ka piena produktu cenu pieaugumu izraisa gan energoresursu, gan piena iepirkuma cenu pieaugums. Kopš pagājušā gada vasaras vidus piena iepirkuma cenas paaugstinājušās par 20 procentiem, bet 2004. gada laikā pat par 40 procentiem. "Pašlaik pārstrādes uzņēmumi izmaksu kāpumu lielā mērā uzņēmušies uz sevi, nepaaugstinot piena produktu cenas tādā mērā, kā vajadzētu, jo Latvijas iedzīvotājs patlaban nav gatavs maksāt tik augstu cenu. Taču, energoresursu cenai nemitīgi kāpjot, arī gala produkts neizbēgami kļūs dārgāks," sacīja M. Langrāts.
Starp pārtikas produktiem visstraujāk cenas jūlijā kāpušas svaigām zivīm – par 3,4 procentiem. Latvijas zivsaimnieku asociācijas prezidents Inārijs Voits par to ir izbrīnījies, jo zvejniekiem par zivīm nemaksājot vairāk kā iepriekš. "Gada laikā degvielas cenas ir dubultojušās. Pirms gada 1000 litru degvielas varējām nopirkt par 170 latiem, bet tagad par to jāmaksā 335 lati. Ja degviela turpinās padārdzināties, zvejniekiem vairs nebūs izdevīgi zvejot. Degvielai sadārdzinoties līdz 370–380 latiem par kubikmetru, zvejniecībā iestāsies krīze,"Neatkarīgajai stāstīja I. Voits. Pēc viņa teiktā, zvejniekiem izdzīvot palīdzot vien ES kompensācijas par zvejas kuģu sagriešanu metāllūžņos. No Latvijas zvejas flotes 74 kuģiem 37 kuģi nolemti metāllūžņiem.
"Vēl desmit kuģu īpašnieki interesējās par iespēju nodot savus kuģus sagriešanai. Tie ir tādi cilvēki, kuri pirms pusgada pat nepieļāva iespēju pārtraukt zvejot," sacīja I. Voits.
Jūlijā cenas ievērojami pieauga visu veidu benzīnam, dīzeļdegvielai un auto gāzei – vidēji par 5 procentiem, salīdzinot ar jūniju. Benzīna cenas ir kāpušas ik mēnesi. Janvārī 98. markas benzīnu varēja nopirkt par 0,49 latiem litrā, jūlijā – par 0,58 latiem litrā. Degvielas cenas kāpums nav tikai šā gada nelaime. Arī pērn gada laikā tā ievērojami padārdzinājās – pat par 22 procentiem. Autogāzes cena septiņu mēnešu laikā kāpusi no 0, 27 latiem litrā līdz 0,28 latiem litrā.
Administratīvu lēmumu ietekmē sadārdzinājās arī pasažieru autotransporta pakalpojumi un īres maksa, ūdensapgāde, atkritumu izvešana un citi mājokļa uzturēšanas izdevumi.
Noslēdzoties vairākām akcijām, nedaudz palielinājās maksa telekomunikāciju pakalpojumiem.
Slēdz Gotiņu ražotni Skrīveros
Ilze Šteinfelde,  NRA  08/11/05    Konfektes Gotiņa joprojām gatavo ar rokām, aptuveni 400 tonnu gadā.
Skrīveru pārtikas kombināts, kas gatavo konfektes Gotiņa, nākamās nedēļas beigās pārtrauks ražošanu. Līdz šim Skrīveros tapušos saldumus turpmāk ražos Saldū, bet Skrīveru kombināta vietā, iespējams, cels jaunu ražotni.
CS Turība valdes priekšsēdētājs Ivars Strautiņš Neatkarīgajai stāstīja, ka Skrīveru kombinātam neesot izdevies iegūt Pārtikas un veterinārā dienesta sertifikātu. "Lai sakārtotu uzņēmumu atbilstoši visām higiēnas prasībām, ražošanas cehā bija nepieciešams remonts. Telpas ir tīras un kārtīgas, arī pret konfekšu kvalitāti nevienam iebildumu nav. Konfektes joprojām gatavo ar rokām, un arī šodien tās ir labākās Latvijā. Tomēr, lai varētu saņemt atzīšanas apliecību, cehā bija jāveic remonts, jāsakārto ražošana atbilstoši ES prasībām," skaidroja I. Strautiņš.
Pirms rekonstrukcijas skrīverieši lūdza Rīgas Tehniskās universitātes Būvniecības katedras speciālistiem veikt ēkas ekspertīzi. Secinājums bija bargs – ražotnes ēkā ne tikai nedrīkst veikt remontdarbus, bet to pat nedrīkst vairs ilgāk ekspluatēt, jo pagājušā gadsimta trīsdesmitajos gados būvētās ēkas pamati ir avārijas stāvoklī. Jaunu rūpnīcu varētu uzcelt vien ar ES finansējuma palīdzību tad, kad būs pieejami ES struktūrfondi. Tātad ne agrāk par 2007. gadu.
Skrīveru pārtikas kombināts izveidots 1957. gadā vietā, kur kādreiz bija spirta brūzis. Tieši Skrīveros Latvijā sāka ražot Gotiņas, un tās ir populāras gandrīz jau piecdesmit gadu. Sākumā uzņēmumā saražoja 600 kilogramu konfekšu mēnesī un saldumu gatavošanā izmantoja tikai roku darbu. Tagad mēnesī izgatavo apmēram 30 tonnu. Gadā aptuveni 300 līdz 400 tonnu. Apmēram 50 procentu no saražotā realizē Latvijā, pārējais tiek eksportēts uz Vāciju un Lietuvu. Pašlaik uzņēmumā strādā 40 darbinieku, kuri laikus ir brīdināti par darba zaudēšanu. Strādājošajiem gan solīts darbs pēc tam, kad uzņēmums atsāks ražošanu. Vairākums Skrīveru pārtikas kombināta darbiniekiem tā ir bijusi vienīgā darbavieta.
CS Turība pieder arī Saldus pārtikas kombināts, kurā, tāpat kā Skrīveros, gatavo Gotiņas. Pēc Skrīveru pārtikas kombināta slēgšanas Saldū ražošanu dubultos. Uzņēmums strādāšot divās maiņās.
"Latvijas, Krievijas un Vācijas pircēji Gotiņas varēs nopirkt arī turpmāk," solīja I. Strautiņš. Skrīveros ražo arī citus saldumus, piemēram, šerbetus, īrisa konfektes. Pēc ražotnes slēgšanas tos gatavos Saldū.
I. Strautiņš skaidroja, ka Gotiņu ražošanai uzņēmums iepērk cukuru no Jelgavas un Liepājas cukurfabrikas, vājpienu – no Rīgas piena kombināta. No šīm izejvielām tiek izgatavots iebiezinātais piens, no kā savukārt vāra Gotiņas. To, cik daudz cukura un piena uzņēmums iepērk, I. Strautiņš nevēlējās atklāt, sakot, ka negribot darīt visiem zināmu recepti, pēc kuras top šīs populārās konfektes. Sabiles Vīnakalns bez vīndara un arī bez vīna
Ilze Šteinfelde,  NRA  08/12/05    Apmēram pēc pusotra mēneša Sabiles Vīnakalnā sāks vākt jauno ražu. Taču pagaidām nav zināms, vai no vīnogām šogad maz raudzēs slaveno Sabiles Vīnakalna vīnu.
Sabiles simbols ir Vīnakalns – 33,7 metrus augsts kalns, kurā ierīkots 1,5 hektārus liels vīnogulāju stādījums. Tas minēts Ginesa rekordu grāmatā kā vistālāk uz ziemeļiem esošais vīnogu dārzs pasaulē. Sabilē vīnogas augušas gadsimtiem, un sabilieši lepojas, ka Vīnakalns ir senākā vīnogu plantācijas vieta Latvijā. Vīnogas šeit augušas 14. gadsimtā. Hercoga Jēkaba valdīšanas laikā vīnogulāju stādījumi papildināti ar jauniem stādījumiem. Toreiz no šīm ogām darinātais vīns bija ļoti iecienīts gan hercogistes galmos, gan citās Eiropas valstīs, uz kurieni tas tika eksportēts.
Šobrīd Sabiles Vīnakalnā aug apmēram 800 vīnogulāju. Vecākie stādīti pirms 16 gadiem, jaunākie pirms diviem. Plantācijā iedēstītas 15 dažādas šķirnes, lielākoties selekcionāra Paula Sukatnieka izveidotās. Visvairāk Zilga, kuras ogas nogatavojoties kļūst tumši zilas.
Lai gan jūlijs dāsni lēja sauli pār vīnogu ķekariem, šogad visticamāk nebūs liela vīnogu raža, Neatkarīgajai stāstīja Sabiles Vīnakalna gide Mārīte Stariņa, jo šogad bijis vēls un vēss pavasaris. Ogu rekordraža – apmēram 1 tonna vīnogu – novākta pirms diviem gadiem. Togad ogu pieticis gan vīnam, gan pašvaldības uzņēmumiem – bērnudārzam, skolai, slimnīcai, veco ļaužu pansionātam. Lai gan pagājušogad pavasara salnas krietni apskādēja vīnogulājus, raža nebija peļama, kaut arī ogas bijušas sīkas. No pērnās ražas tika izgatavotas 150 litri sarkanvīna un 150 litri baltvīna. Pēdējās šā vīna pudeles tika iztukšotas Vīna svētkos iepriekšējās brīvdienās. 
Iepriekšējos gados vīnu no Sabiles Vīnakalna vīnogām darināja Sabiles dārznieks Jānis Bērziņš. Recepte gan nav bijusi tā pati, pēc kuras vīnu darināja hercoga Jēkaba laikā, Neatkarīgajai stāstīja Sabiles novada tūrisma informācijas centra vadītāja pienākumu izpildītāja Ziedīte Začeste. Tomēr vīns iznācis izcils. Diemžēl pagājušajā ziemā dārznieks traģiski aizgāja bojā, bet viņa iesākto neviens pagaidām nav pārņēmis. Neziņā par Sabiles vīna nākotni ir arī Z. Začeste, jo Sabiles Vīnakalna vīns ir viņas lolojums. 
Z. Začeste organizēja šā vīna degustācijas Sabiles vīna pagrabiņā, pulcēja vīndarus no tuvas un tālas apkārtnes, rīkoja vīna svētkus pilsētā.
"Situācija šobrīd ir sarežģīta," Neatkarīgajai atzina arī Sabiles novada domes priekšsēdētāja Virma Poga.
"Pašvaldība vīnu neraudzē un arī nedarīs to nākotnē," uzsvēra V. Poga. Sabiles novada dome šobrīd meklē sadarbības partnerus, kas uzņemtos vīna raudzēšanu. Domes priekšsēdētāja atzina, ka interese par iespēju darināt vīnu no Sabiles Vīnakalna vīnogām ir liela, taču pagaidām konkrēts lēmums nav pieņemts.
Sabiles Vīnakalns ir pašvaldības īpašums. Tur augošos vīnogulājus apkopj pašvaldības aģentūra Sabile. Vīnogu plantācijas pārrauga dārzniece, stādījumus kopj divas darbinieces. Ražas laikā vīnogu dārzs tiek apsargāts. Pašvaldības aģentūra rūpējas, lai regulāri tiktu nopļauta zāle starp vīnogu rindām. Gadā pašvaldība iztērē apmēram 3500 latu šā kalna uzturēšanai. Ienākumus veido vien ienākumi no tūrisma – Sabiles Vīnakalna vīna degustācijās ieņemtais un ieejas maksa Vīnakalnā. Ienākumi izdevumus nesedz, skaidroja V. Poga. 
Vīnu pudelēs nepārdod, jo tā nav tik daudz.
"Ja vīnu pārdotu līdzi nešanai vai Sabiles veikalos, visu viena gada raudzējumu izpirktu trīs dienās," saka Z. Začeste. Arī M. Stariņa atzīst, ka reizēm tūristi vairāk interesējas par iespēju nopirkt vīnu, nevis Vīnakalna apskatīšanu. 
Par spīti pašreizējām problēmām, Sabiles novada domes un Tūrisma informācijas centra speciālisti ir pārliecināti, ka Sabiles Vīnakalkna vīns būs arī nākotnē. Ja arī šogad neizdosies atrast sadarbības partnerus, raža postā neaizies. Vīnogas atdos skolai, bērnudārzam un citām pašvaldības iestādēm tāpat kā kādreiz, kad vīnu vēl neraudzēja.
Piesaistot ES naudu, pašvaldība iecerējusi paplašināt vīna dārzu, iestādot jaunus vīnogulājus, padarīt to tūristiem interesantāku, izveidojot tūrisma takas un uzbūvējot kalna virsotnē paviljonu, kurā varēs degustēt vīnu.

Izglītībā un kultūrā...

Izstādes
Maija Rudovska,  NRA  08/08/05    Galerijā Bastejs skatāma Viktora Sviķa pirmā personālizstāde Pastaiga ārpus. V. Sviķis Latvijas Mākslas akadēmijā ieguvis maģistra grādu un kopš 2003. gada studē Vīnes universitātes Mākslas vēstures institūtā. Jaunākajos darbos mākslinieka uzmanību saista attēlotās figūras attiecības ar audeklu un plakni. Gleznas ir V. Sviķa meklējumi par subjektīvā un objektīvā, par idejas un nejaušības, par banālā un oriģinālā attiecībām mākslas darbā.
- Klasiskās mākslas galerijā Antonija otrdien pulksten 17.30 tiks atklāta gleznotāja Leonīda Viļa Āriņa (1907–1991) darbu izstāde, kurā būs apskatāmas 30 viņa gleznas. Mākslinieks no 1925. līdz 1942. gadam ar pārtraukumiem studējis glezniecību Latvijas Mākslas akadēmijā. Papildus apmeklējis Voldemāra Tones, Romāna Sutas, Niklāva Strunkes, Teodora Zaļkalna darbnīcas, kā arī interesējies par Voldemāra Matveja un Jēkaba Kazaka darbu mākslā. No pasaules meistariem mākslinieku saistīja Vinsents van Gogs un Anrī Matiss. L. V. Āriņa glezniecību nevar iekļaut kādas noteiktas skolas ietvaros, un viņa darbos manāmi dažādi radoši aizguvumi, piemēram, franču glezniecības ietekmes ar fovismam raksturīgo krāsu pārsvaru: Matisa, Bonāra, Mazerela, Fajumas portretu, kā arī lietuviešu glezniecības iezīmes. Nozīmīgs L. V. Āriņa veikums Latvijas kultūras dzīvē ir Tukuma mākslas (vēlāk – mākslas un novadpētniecības) muzeja dibināšana. Viņš bijis pirmais tā vadītājs (no 1938. līdz 1953. gadam). Par muzeja pamatu kļuva Leonīda Āriņa studiju laikā tapusī gleznu privātkolekcija. 
- Latvijas Mākslinieku savienības galerijā trešdien pulksten 17 atklās astoņu Kurzemes naivistu gleznu un skulptūru izstādi Naivā Kurzeme. Tajā piedalās vairāki mākslinieki: Olga Bērziņa (1914–2001), Žanis Bulavs (1908–2004), Uldis Danbergs (1931), Jānis Danbergs (1898–1981), Jānis Grāvējs (1905–1981), Edmunds Tomsons (1911), Modris Sapuns (1979), Viktors Treilands (1905–1961). Izstāde būs apskatāma līdz 30. augustam.
- Valmierā galerijā Laipa līdz 19. augustam skatāma Ivandas Spulles un Initas Reimandovas darbu izstāde. Ekspozīciju veido Ivandas Spulles matēto stiklu kolekcija un keramika, kā arī Initas Reimandovas keramikas kolekcija, kas radīta Ķīpsalas keramikas darbnīcā, Japānā un Vaidavas keramikas firmā Rebeka. Ikvienā no Ivandas stikla grafikām – monohromām gleznām – var saskatīt tuksnešu smilšu ritmus vai leduspuķu slaidos lokus vasarā. Ivandas keramika ir radīta ar pārsteidzošu vieglumu, keramiski stabilu, noslēgtu formu.
Initas keramikas ekspozīcija ir kā skats uz visu skaistāko, kas līdz šim radīts – dabiskā apvienojums ar prāta vēlmēm, bagātais pret askētisko.
- Melngalvju namā līdz 28. augustam apskatāma somu mākslinieku akvareļu izstāde No Baltijas līdz Ziemeļiem. Bijušais Somijas vēstnieks Latvijā Anti Lasila 1998. gadā nodibinājis Somijas akvarelistu apvienību, kuras darbības princips ir akvareļa glezniecības popularizēšana un intereses veicināšana Somijā un ārpus tās robežām. Viņš šajā izstādē aicinājis piedalīties 20 savus kolēģus – māksliniekus. 
Somijas labākie akvarelisti ir iemūžinājuši savus vērojumus no Somijas dienvidiem līdz ziemeļiem. Katram māksliniekam piemīt savs stils – tie ir skices un plūdināšana, slapjā un sausā tehnika, ogles un grafīta zīmējumi. Katram ir arī sava atšķirīga krāsu palete. Tradicionālā stilā strādājošajiem ir pievienojušies modernisti un abstrakcionisti.
Grāmatas
Arno Jundze,  NRA  08/09/05
Āris Puriņš Andrievs Niedra. Četri gadi un viss mūžs. 
Valters un Rapa, 2005
Viena no spilgtākajām personībām XX gadsimta pirmās puses Latvijas kultūrā un politikā Andrievs Niedra jau sen bija pelnījis modernu un mūsdienīgu pētījumu, jo pats laiks ir pierādījis, ka viņa darbi, neraugoties uz padomju gados tiem veltīto kritiku, un viņa darbība politikā, kuru no šodienas viedokļa varētu pasniegt arī visai nepievilcīgā gaismā, pelnījusi plašāku analīzi. Tiem mūsdienu lasītājiem, kas sašutuši par to, ka, raksturojot viņu iecienīto Līduma dūmos autoru, plašsaziņas līdzekļos tiek lietots apzīmējums tautas nodevējs, jāpaskaidro, ka pie tā vainīgs pats A. Niedra. Kad prezidents Jānis Čakste paraksta aizliegumu atgriezties dzimtenē, A. Niedra svešumā saraksta publicistisku darbu turpinājumos, kuram dod spilgtu virsrakstu Tautas nodevēja atmiņas. Starp citu, Kārlis Ulmanis pēc 1934. gada 15. maija apvērsuma tās nekavējoties liek izņemt no apgrozības.
Fridrihs Ņeznanskis Zvēra acis. Tulkojis Armīns Voitkāns un Kristīne Sadovska, 
Kontinents, 2005
Ģenerālprokuratūras izmeklētājs Vladimirs Poremskis secinājis, ka Maskavā darbojas kāds noziedzīgs grupējums, kas specializējies pasūtījumu slepkavībās. Bandīti savu biznesu paslēpuši zem teroristu maskas. Lai noziedzniekus apturētu, jāatrod cilvēks, ko iefiltrēt bandā, tomēr ir kāds būtisks nosacījums – viņš nedrīkst būt saistīts ar Krievijas specdienestiem. Pieņemot izmeklētāju priekšlikumu, šis cilvēks nezina, kādu briesmīgu pārbaudi viņam gatavo liktenis.
Džeisons Bērks. Al–kāida. Patiess stāsts par radikālo islāmu. 
Tulkojusi Paula Prauliņa, Atēna, 2005
Apgāda Atēna sērija Dzīvā vēsture piedāvā aktuālu pētījumu par karstu tēmu. Žurnālists Džeisons Bērks sevi droši var dēvēt par ekspertu islāma terorisma vēsturē. Viņa pieredze tiek balstīta nevis uz avīžrakstu analīzi, bet gan uz gadiem ilgi paša acīm vēroto planētas karstajos punktos. Kādā Rietumu izdevumu atsauksmē šī grāmata nodēvēta par "uzticamāko un skaidrāko ceļvedi islāma militārisma izaugsmē".
Arturs Heniņš Pastardiena smilšu kalnos. Daugava, 2005
Arturs Heniņš latviešu literatūras vēsturē ieies kā rakstnieks, kas ne vien pasolījis, bet arī uzrakstījis iespaidīga lieluma vēsturisko triloģiju, kas veltīta XX gadsimta sākuma Rīgas iedzīvotājiem. Tās pirmā daļa Es smilšu kalnu jātnieks ieguva spožas atsauksmes un ātri pazuda no grāmatnīcu plauktiem, bet noslēdzošais trešais romāns vēsta par zaudējumu pilno un traģisko 1906. gadu. Revolūcija ir sakauta, plosās reakcija. Kā izdzīvot šādā nomācošā un smagā laikā?
Lielais ārpusnieks Sodums
Arno Jundze,  08/09/05    Tas nav tāds pirmā viļņa brāziens, ko izlasi un nereti arī aizmirsti.
Šovasar apgāds Atēna laidis klajā trimdas dzīvā klasiķa Dzintara Soduma kopoto rakstu sesto sējumu Dzeja.
Sen pagātnē palikuši tie laiki, kad par kopotu rakstu izdošanu lēma dažādas padomes un institūcijas, mēģinot radīt vai vismaz imitējot valstiskas kultūrpolitikas esamību. Šodien, no vienas puses, stāvoklis ir vienkāršāks – nekādi augstākstāvošu organizāciju lēmumi nav vajadzīgi, katrs izdevējs var drukāt, ko grib. No otras puses, ar labo gribu un klasiķa statusu vien nepietiek. Kopotu rakstu izdošana ir darbietilpīgs un līdz ar to finansiāli dārgs process, kas nereti apgādam draud ar zaudējumiem.
Pēdējo desmit gadu pieredze rāda – kopoti raksti bieži vien nākuši ļoti smagi. Daža klasiķa darbu sējumi, piemēram, Aleksandra Grīna, tikuši iesākti, bet apstājušies un nav pabeigti. Ojāra Vācieša rakstu epopeja vien romāna vērta, bet ir jau arī Aleksandrs Čaks, Zenta Mauriņa...
Līdzās mazāk veiksmīgiem projektiem tomēr ir virkne sekmīgu rakstu izdevumu, kas pabeigti pārskatāmā laikā vai virzās uz priekšu labā tempā: Imants Ziedonis, Knuts Skujenieks, Alfreds Dziļums. Viens no šādiem ir arī Dz. Soduma kopotu rakstu piemērs. Sākti 2001. gadā apgādā Atēna ar romānu Savai valstij audzināts, tie labā tempā tuvojas noslēgumam. Paradoksālākais šajā gadījumā ir tas, ka, atšķirībā no vairākuma kopotu rakstu autoriem, Dz. Sodums nekad mūžā nav pretendējis uz populāra un tautā pazīstama rakstnieka godu. Lielais vienpatis, kas reizēm pat apzināti izolējies no trimdas sabiedriskās rosības un latviskuma ārējām izpausmēm, Latvijā kļuva pazīstams astoņdesmito gadu nogales universitātes studentu aprindās, pateicoties profesora Viestura Vecgrāvja efektīgi lasītajam trimdas literatūras kursam. Tad nāca atklāsme, ka Dz. Sodums latviskojis pasaulslaveno Dž. Džoisa romānu Uliss. Pa starpu izdevniecība Liesma izdeva arī dažus Dz. Soduma romānus, bet tas viss notika vēl pirms lielo juku laiku sākuma, kad grāmatas pirka un lasīja, kad dzimtenē ar saviem darbiem atgriezās kolorītie trimdas līderi Anšlavs Eglītis, Gunars Janovskis, Veronika Strēlerte, Andrejs Eglītis, Zenta Mauriņa. Uz šā fona Dz. Sodums nekad nav bijis publikas uzmanības centrā, tāpēc Noras Ikstenas (rakstu sastādītāja), Maimas Grīnbergas (redaktore) un apgāda Atēna apņemšanās 2001. gadā pārsteidza daudzus.
N. Ikstena stāsta: "Kad sākām izdot rakstus, mums vaicāja, kāpēc neizdodam kādu no tiem populārajiem autoriem, kuri ienāca ar pirmo trimdas grāmatu vilni astoņdesmito gadu nogalē. Dz. Soduma popularitāte ir citāda. Tā ir dziļāka. Tas nav tāds pirmā viļņa brāziens, ko izlasi un nereti arī aizmirsti.
Dz. Soduma ienākšana latviešu literatūrā bijusi lēna, bet pamatīga. Viņu pašu tas absolūti nav interesējis. Domāju, ka arī Kopoti raksti ir mans pierunāšanas darbs. Tagad, kad Dz. Soduma romāniem ir izveidojies savs lasītāju loks Latvijā, tiekoties ar cilvēkiem lauku bibliotēkās, redzams, ka viņi šo autoru zina. Kaut gan nevarētu teikt, ka Dz. Sodumu nepazīst nemaz. Viņš gan nav tik populārs kā Anšlavs Eglītis vai Gunars Janovskis. Domāju, ka tas izriet no viņa personības. Ļoti daudz kas ir atkarīgs no paša rakstnieka. Ja viņš ir atvērts publikai – te es nedomāju kādu apzinātu uzspēli –, ja rakstnieka pasaules izjūtas pamatā ir atvērtība, tad popularitāte nāk dabiski. Bet cik tad ir to cilvēku, ar kuriem Dz. Sodums komunicējis? Nemaz nerunājot par to, ka viņš nav piedalījies, bet tikai absorbējis latviešu sabiedrības procesus sevī.
Runājot par literatūras popularitāti, bieži vien ir tā, ka darbu, kurā ir šīs smalkās skunstes lietas, nepamana. Kā teica Uldis Bērziņš – dzeja paliek netulkojama. Ierauga to, kas virspusē, vieglāk pamanāms – sižetu, piemēram. Bet smalkās lietas – tās paliek valodā. Negribu teikt, ka publika ir tā, kas ņem tikai to, kas virspusē, autora personība arī ir ļoti svarīga."
Droši vien, ja nebūtu N. Ikstenas uzņēmības un likteņa pirksta, kas izveidojis garīgo sasaisti starp viņu un Spenserā (ASV) mītošo veco un vientuļo rakstnieku, kas apkārtējās pasaules skaņas uztver ar dzirdes aparātu, Kopoti raksti netaptu un Dz. Soduma atpazīstamība Latvijā joprojām būtu universitātes lekciju kursā pieminēta personāža līmenī. Bet nu – Latvijas literārajā telpā pilnvērtīgi ienākusi tā Dz. Soduma daiļrades daļa, kuru dzejas speciālisti vērtē ne vien kā izcilu, bet kā jaunpienesumu sava laika dzejas kontekstā. Izdevēji turklāt pieņēmuši lēmumu vienos vākos piedāvāt lasītājiem visu Dz. Soduma dzejas veikumu (vai vismaz to, ko par drukājamu atzīst pats autors), neveidojot labāko darbu apkopojumu. Tam pievienota kāda ne mazāk būtiska rakstnieka daiļrades daļa – atdzejojumi. Droši var apgalvot, ka Dz. Sodums ir viens no izcilākajiem Tomasa Stērnsa Eljota pārzinātājiem latviešu kultūrtelpā.
Nora Ikstena: "Mēs varējām iesākt rakstus ar dzeju, bet to apzināti nedarījām. Tagad, kad ir izlasāmi viņa romāni, var redzēt kādu īpatnību. Tas āķis Dz. Soduma dzejai varētu būt tas, ka viņa dzeja ir stāstoša, ja tā var par to sacīt. Stāstoša, politiska, sociāla. Dz. Sodums vienmēr uzsvēris, ka ir politisks rakstnieks. Viņš teicis, ka nav nepieciešama reāla iesaistīšanās, bet ka vajadzīga acu vaļā turēšana un sekošana procesiem. Dz. Soduma teiciens, ka brīvi ļaudis komunicē tieši, ir attiecināms uz to, ko viņš ir rakstījis. Dzejā redzams tas, kāds Sodums ir. Sākot no V. Vecgrāvja atzīmētā jaunpienesuma latviešu dzejai, beidzot ar tagad vecumdienās rakstītajiem darbiem, kas vairāk ir savu sajūtu un vientulības fiksācija. Un, protams, atdzejojumi. Es to sauktu par mākslas un vēstures liecību."
Reizi gadā N. Ikstena dodas uz Ameriku pie Dz. Soduma. "Man tas ir kļuvis par garīgu nepieciešamību," viņa teic. Uz jautājumu, kā lielais ārpusnieks, kas nekad nav īpaši uztraucies, vai viņa darbus kāds lasa, uztver savu rakstu izdošanu, N. Ikstena nedaudz padomā un atbild šādi: "No vienas puses, viņš ir visu laiku darbojies valodā, un viņam nav svarīgi, vai tas aiziet. No otras puses, var redzēt – tas, ka Kopoti raksti ir Latvijā, ka darbus var lasīt, tomēr ir ļoti svarīgi."
Tikt pie kvalitatīviem latviešu literatūras tekstiem ne mazāk svarīgi ir arī lasītājam. Dz. Soduma darbi atklāj vēl vienu iespēju ceļu, pa kādu būtu varējusi virzīties mūsu rakstniecība, ja vien tā pusgadsimtu piespiedu kārtā nebūtu iekonservēta šaurā bezgaisa telpā starp politiķu piesmietiem saukļiem par reālismu mākslā. 
***
Dzintars Sodums
Dzimis 1922. gada 13. maijā
1942. g. – pirmā publikācija – Gētes dzejoļa atdzejojums
1943. g. – iesaukts vācu leģionā
1944. g. – dezertē no vācu armijas
1945. g. – dodas trimdā uz Zviedriju
1963. g. – pārceļas uz ASV
Sarakstījis romānus Savai valstij audzināts, Blēžu romāns 1943–44, Taisām tiltu pār plašu jūru, Jauni trimdā.
•Tulkojis Dž. Džoisa, Dž. Hemingveja, H. Heses, Dž. E. Steinbeka romānus
Vējš arhīvā
Arno Jundze,  NRA  08/10/05    Pagājušajā sestdienā ziņa par to, ka Vizmas Belševicas vairs nav, šokēja un satrieca daudzus cilvēkus Latvijā. Diezin vai iespējams iedomāties spilgtāku simbolu par Dzejnieci, kuras gara spēks deva ticību, cerību un iespēju domāt brīžos, kad vara skaloja smadzenes. Šādos brīžos līdzās sēru vēsts nestajām skumjām, sāpēm un apjukumam ne prasīts, ne aicināts pie mūsu smadzeņu telpas durvīm klauvē jautājums – kas no šā neatgriezeniski zaudētā personības starojuma tiks nākamībai? Runa nav par grāmatām, rakstiem vai intīmām personīgām izjūtām, ko dvēselē iegravē varbūt pat nejaušs uzplaiksnījums: frāze, dzejas rinda, žests. Ir jāsāk rūpēties par jēgpilnu kultūras notikumu audiovizuālo dokumentēšanu, kas šajā valstī pamesta novārtā. 
Veidojot rakstnieku raidījumu Melns uz balta, sadūros ar kādu absurdu, kas spēja burtiski tracināt. Vizuālā materiāla, kurš kinotehnikas rītausmā, bezskaņas melnbaltā celuloīda lentē ir iemūžinājis Raini (dzejnieks brokasto ar Aspaziju, strādā, piedalās Saeimas darbā, iet sociāldemokrātu gājienā – arhīva un muzeja materiāls) nofilmēto minūšu ziņā ir pat vairāk nekā par Vizmu Belševicu vai vēl virkni mūsdienu rakstnieku pieejamā videomateriāla – tā, kurš neglabājas aiz autortiesību zieģeļiem vai privātos fondos. To pašu varu teikt par citiem ģeniāliem dzejniekiem. Māri Melgalvu LTV arhīvs fiksē gandrīz vienīgi Klāvam Elsbergam veltītu atmiņu kadros, Jānis Baltvilks skatāms raidījumos par putniem un bērnu pārraidēs, savukārt Ņurbulīti – Aivaru Neibartu, fenomenālo latvju modernistu un savrupnieku – varam aplūkot dzenamies pakaļ uz velosipēda braucošai Olgai Rajeckai kādas skumīgas dziesmas videoklipā. Šajos kadros ir ļoti maz no personības šarma, drīzāk gan – otrādi. 
Tā viņi tur ir (tie, kas ir) nereti otršķirīgos sižetiņos, reklāmsižetu manierē slavējot sen aizmirstas izputējušu apgādu dāmu detektīvu sērijas, runājot otršķirīgas blēņas par komjaunatni vai kādu marginālu, sen uzsprāgušu ziepju burbuli – labākajā gadījumā kādu dzejoļa vai daiļdarba fragmentu lasot. 
Kamēr kultūras vērtības šajā valstī tiks saglabātas tikai tāpēc, ka to ļoti vajag kādam personīgi, nevis par to reāli rūpēsies valsts finansētas audiovizuālās struktūras, mēs turpināsim apzagt sevi, savu kultūru un nākotni.
Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa,  NRA  08/10/05    
- Nacionālais teātris jaunajā sezonā. Latvijas Nacionālais teātris pēc vasaras atvaļinājuma darbu sāks 16. augustā, kad sāksies gatavošanās sezonas atklāšanas izrādei – Edmunda Freiberga iestudētajai M. Zīverta komēdijai Minhauzena precības. Bet vakar sākās jaunās sezonas abonementu tirdzniecība. Iegādājoties abonementu, ir iespēja noskatīties četrus jauniestudējumus un visas sezonas laikā pirkt biļetes uz repertuāra izrādēm ar desmit procentu atlaidi. Abonementa cena ir no 10,20 līdz 29,50 latiem. Jaunās sezonas abonementā varēs noskatīties Māras Ķimeles iestudēto Raiņa drāmu Jāzeps un viņa brāļi (pirmizrāde novembrī), decembrī Indras Rogas versiju par A. Ostrovska Līgavu bez pūra, Jāņa Lūsēna un Māras Zālītes rokoperu–melodrāmu Hotel Kristina Edmunda Freiberga režijā (pirmizrāde janvārī) un Ingas Ābeles Latviešu skolu, ko iestudēs Pēteris Krilovs nākamā gada martā. 
- Balsis ceļa jūtīs. Jauniešu koris Balsis no 5. līdz 18. septembrim koncertēs Francijā, Vācijā un Šveicē, bet turnejai gatavoto programmu varēs dzirdēt arī tepat – 18. augustā pulksten 19 Anglikāņu baznīcā, 25. augustā pulksten 19 Mazajā ģildē un 26. augustā pulksten 19 Siguldas koncertzālē Baltais flīģelis.
Līvija Dūmiņa,  NRA  08/12/05    
- Melānijai Vanagai – 100. Rakstnieces un kultūrvēsturnieces Melānijas Vanagas (attēlā) jubileja Amatas novadā tiks atzīmēta 3. septembrī, kad Kultūras centrā notiks konference Melānija Vanaga un Amatas novads. Tajā piedalīties aicināti M. Zālīte, V. Jugāne, A. Līce, G. Eniņš u.c. Pēc konferences sadziedāšanās kalniņā pie M. Vanagas dzimtajām Sermuļu mājām. Kultūras centrā visu dienu būs apskatāmas izstādes Melānijas Vanagas rokraksta grāmatas un Amatas novada daba fotogrāfijās. Tāpat interesenti aicināti Melānijas Vanagas muzejā Amatas pamatskolā. 
- Gunārs Birkerts un Okupācijas muzeja vīzija. Otrdien notika Latvijas Okupācijas muzeja pārstāvju un arhitekta Gunāra Birkerta (attēlā) kārtējā tikšanās. 2001. gadā arhitekts dāvināja muzejam vīziju par Okupācijas muzeja paplašināšanu, un pēdējās tikšanās laikā klātesošie tika informēti par jaunumiem projektā Nākotnes nams – vēl neatrisināto piebūvei nepieciešamās zemes jautājumu, plānoto līdzekļu piesaisti, paredzēto telpu plānojumu. Arhitekts iepazīstināja ar jaunu ideju ēkas piebūvē. Pārbūvēto ēku, kā arī jaunu muzeja pamatekspozīciju ir paredzēts atklāt piecpadsmitajā muzeja dibināšanas gadadienā 2008. gadā.
Studentiem augstskolas tualetē jāmaksā
Zane Atlāce, "Rīgas Balss" 08/10/05    Mācību maksa vairāku tūkstošu latu apmērā nebūt nav vienīgie izdevumi, ar ko četru un vairāk mācību gadu laikā jārēķinās Rīgas Stradiņa universitātes (RSU) studentiem – vairāki desmiti latu viņiem būs jāziedo arī par tualetes apmeklējumu.Aptaujājot galvaspilsētas universitātes, RB noskaidroja, ka RSU ir vienīgā augstākās izglītības iestāde Rīgā, kur par labierīcību izmantošanu ik reizi jāmaksā divi santīmi – citās augstskolās dabiskās vajadzības studenti var nokārtot bez maksas. RSU studējošo aprēķini liecina, ka, universitātē pavadot visu dienu, tualeti nākas apmeklēt vidēji piecas reizes. Tādējādi dienā šim mērķim tiek iztērēti desmit santīmi – nedēļā tie ir piecdesmit santīmu, mēnesī – divi lati, bet gadā jau sanāk 20 latu. Studējot vismaz četrus gadus un godprātīgi maksājot prasītos santīmus, viens students RSU tualetē atstāj vismaz 80 latu. 
Kamēr citu augstskolu studenti smīkņā par šādu kārtību un atviegloti uzelpo, ka vismaz nokārtoties viņi var bez maksas, RSU studentiem atliek vien turēt pa rokai sīknaudu vai arī gudrot, kā "atviegloties" bez maksas. Ilggadējie studenti jau izkopuši dažādas nemaksāšanas metodes. Piemēram, dabisko vajadzību kārtošana bieži vien notiek brīžos, kad tualetes dežurante uz mirkli atstājusi savu posteni. Tiesa, nereti tādās reizēs viņa savu pienākumu – raudzīties, lai visi samaksātu divus santīmus – uztic netālu strādājošajai garderobistei. Savulaik santīmiem bija nolikts īpašs māla šķīvītis, kas ļāva imitēt maksāšanas procesu – students garāmejot vienkārši pagrabināja šķīvītī jau esošās monētas, tā liekot domāt, ka arī viņš ir samaksājis. Taču nu šķīvīša vietā nolikta maza koka krājkasīte, kurā monētu šķindoņu grūti imitēt. Drosmīgākie jaunieši maksu par tualetes apmeklējumu vienkārši ignorē. "Sākumā arī es pakļāvos šim ārprātam, taču tad sāku domāt, kāpēc gan man tas būtu jādara. Universitātei taču ir piešķirti līdzekļi arī tualešu uzturēšanai, kāpēc gan man būtu jāmaksā papildus. Sadumpojos un vairs nemaksāju. Gaidu, kad mani par šo pārkāpumu aizturēs un vedīs pie dekāna," stāsta RSU Eiropas studiju fakultātes students Māris. Viņaprāt, ja reiz universitāte par saviem līdzekļiem nespēj iegādāties tualetes piederumus, tad lai studiju maksai pieskaita vēl piecus latus: "Katru reizi meklēt divus santīmus, lai pačurātu, ir pazemojoši." 
RB diemžēl neizdevās noskaidrot summu, kas gadā tiek iekasēta par tualetes apmeklējumu, un kādiem mērķiem tā tiek tērēta – atbildīgie darbinieki pašlaik vēl bauda atvaļinājumu. Taču RSU Sagādes daļas vadītāja Ludmila Ābelīte zināja pastāstīt maksas ieviešanas sākotnējos iemeslus. "Santīmi tiek iekasēti kārtības uzturēšanai. Tie studenti taču ir neprognozējama tauta! Ja neviens viņus neuzmana, viss tiek izdemolēts līdz ārprātam. Nezinu, vai tāpēc, ka nav kādu eksāmenu nokārtojuši, vai citu iemeslu dēļ, agrāk studenti demolēja visu – krāni bija nolauzti un salauzti. Kopš ieviesta maksa un darbiniece tualetes uzrauga, situācija uzlabojusies, taču kopmītnēs tas ārprāts joprojām turpinās," stāsta L. Ābelīte. Viņa arī piebilst, ka par iekasēto naudu tiek pirkts tualetes papīrs un citas nepieciešamās higiēnas preces, taču studentiem neesot jāmaksā obligāti: "Kam ir tas santīms, tas samaksā. Samaksājot ir apziņa, ka esi ieguldījis – tad roka necelsies kaut ko bojāt." RB aptaujātie studenti gan atzīst, ka nevienu reizi nav dzirdējuši par iespēju arī nemaksāt. "Ja jau notiek demolēšana, tad lai sargu noliek vai videonovērošanas kameras – tās man netraucēs, nevis katru reizi naudu prasa," uzskata students Māris. 
Gan Latvijas Universitātes (LU), gan Rīgas Tehniskās universitātes pārstāvji RB atzina, ka maksa par tualetes apmeklējumu no studentiem nekad nav bijusi un arī netiks iekasēta. "Tas taču ir absurds. Nekas tāds mūsu universitātē nav bijis un kategoriski arī nenotiks," uzsver LU pārstāvis Jānis Palkavnieks. Arī citu augstskolu darbinieki atzina – lai gan studenti šad tad mēdzot ko sabojāt, naudas iekasēšana par tualetes apmeklēšanu nav padomā.
Ar sapni par studijām ASV
Inga Balode,  08/11/05    Gudru draugu kompānija ir labs dzenulis mācībās."Manuprāt, veiksmīgs latviešu students ir tas, kurš pašlaik ASV studē informācijas tehnoloģijas," uzskata Latvijas Universitātes (LU) Matemātikas un informātikas institūta datorzinātņu maģistrantūras 1. kursa beidzējs Pēteris Lediņš. 
P. Lediņa tuvākie plāni esot pabeigt maģistrantūru un, iespējams, turpināt studijas doktorantūrā. Līdz šim viņš jau paguvis piedalīties datorzinātnēm veltītās konferencēs Bostonā un Singapūrā, kā arī sacensībās Minskā un Sanktpēterburgā. Studijās un programmētāja darbā gūtās zināšanas P. Lediņš gribētu papildināt ASV Masačūsetsas vai Kalifornijas tehnoloģiju institūtā. 
Skolā P. Lediņam padevusies matemātika un fizika. "Matemātikā un fizikā rezultāts ir vienkāršs un saprotams, un tas netiek vērtēts ar patīk vai nepatīk, kā tas nereti gadās humanitārajos priekšmetos, piemēram, dzejoļa vērtējumā," saka P. Lediņš. 
Pēc 1. ģimnāzijas viņš izvēlējies datorzinātņu studijas LU, jo tās pulcējot spēcīgus prātus – dažādu mācību olimpiāžu uzvarētājus. Viņaprāt, gudra kompānija ir labs dzenulis mācībās un uztur sacensību garu. "Visiem patīk sacensties, arī man – ar citiem, ar sevi, ar laiku... Sacensības ir arī spēja izturēt līdz galam, gan studijās, iegūstot kādu akadēmisku grādu, gan sportā, skrienot 20 kilometrus," uzskata P. Lediņš."Datorzinātne ir pamatā jebkurai citai mūsdienu zinātnei, un datorspeciālists nekad nepaliek bez darba. Nereti datorspeciālisti nebeidz augstskolu, taču darbs viņiem vienmēr ir. Dabūt studentam piemērotu darbu ir viegli – nav tādas iestādes, kas nodarbojas ar programmēšanu un kurai nevajadzētu papildspēkus," situāciju darba tirgū raksturo P. Lediņš, kurš pats darba gaitas informācijas tehnoloģiju jomā uzsācis jau 10. klasē. "Pirmajā darbā datorspeciālistam, kas studē, vajadzētu saņemt vismaz 150 latu mēnesī, citādi nav vērts strādāt," uzskata P. Lediņš.
Līdz šim par programmētāju viņš strādājis vairākos uzņēmumus un pašlaik strādā SIA Syncrosoft. "Šobrīd man ir svarīga ne tikai alga, bet arī personiskā pašsajūta – man nepatīk strādāt rutīnas darbu vai ilgstoši dzīvot stresā, apzinoties, ka kāda datu bāze var nobrukt un tad uzņēmumam nāktos ciest zaudējumus. Syncrosoft es kopā ar kolēģiem – talantīgiem matemātiķiem un informātiķiem – izstrādāju programmatūru, kas programmas aizsargā no pirātisma," par savu darbu stāsta P. Lediņš. Strādājot viņš allaž vadījies pēc principa, ka darbs jāpadara, cik labi iespējams, taču mācībām jābūt pirmajā vietā.
"Dzīvi var sadalīt vairākās kategorijās, man, piemēram, tās ir darbs, mācības, korporācija, mana draudzene un vaļasprieks. Mans hobijs ir futbols – patīk cīnīties ar pretinieku par bumbu – spēka spēle līdz galam. Tāpat patīk izdzīvošanas sporta veidi, kad jāiztur, teiksim, garo distanču skrējieni vai Vertikāles X sacensības. Savukārt darbošanās korporācijā Fraternitas Lettica (latviešu brālība – latīņu valodā) man nav vaļasprieks, bet gan dzīvesveids. Korporācija ir studentu, draugu, alternatīvas izglītības un mūža organizācija, kas māca sevi pasniegt, kā arī uzņemties pienākumus un tos izpildīt. Korporācijas Fraternitas Lettica krāsas ir zils, zaļš un zelts, kur zilā krāsa simbolizē gara brīvību, zaļā – dzimtenes mīlestību, savukārt zelta – godaprātu," stāsta 
P. Lediņš. 
***
Pēteris Lediņš
beidzis LU datorzinātņu bakalauru studijas, pašlaik studē LU Matemātikas un informātikas institūta datorzinātņu maģistrantūras 1. kursā;
strādājis vairākās datorfirmās par programmētāju, pašlaik strādā SIA Syncrosoft, kas piedāvā risinājumus datorprogrammu aizsardzībai no pirātisma;
piedalījies datorzinātnēm veltītās konferencēs un programmēšanas sacensībās ASV, Singapūrā, Krievijā un Baltkrievijā;
darbojas studentu korporācijā Fraternitas Lettica; 
vaļasprieki: futbols, garo distanču skrējieni, ekstrēmi sporta veidi; 
moto: darbojoties saglabāt personisko labsajūtu.
Domāt patstāvīgi 
Artis Svece, speciāli Dienai   08/11/05    Mūsdienās arvien biežāk tiek runāts par izglītības sistēmas un it īpaši universitātes krīzi. Protams, krīzes jēdziens ir diezgan tukšs, un parasti tie, kas to lieto, vienkārši izrāda sašutumu par viņu personisko sapņu un realitātes neatbilstību. Vienlaikusi jāatzīst, ka visā Rietumu pasaulē ir vērojams zināms nemiers gan pasniedzēju, gan studentu, gan izglītības procesa pārvaldītāju vidū — laiki mainās, un gribot negribot nākas saskarties ar problēmām, uz kurām kaut kā ir jāreaģē.
Zanda Rubene grāmatā Kritiskā domāšana studiju procesā (izdevis LU Akadēmiskais apgāds) šīs problēmas uzskaita — pirmkārt, lielais studentu skaits, kas noved pie "masu universitāšu" rašanās. Otrkārt, atšķirība starp akadēmiskās izglītības izpratni universitātēs un prasībām konkrētā darba vietā. Treškārt, neatbilstība starp akadēmiskajā vidē atzītajiem kvalitatīvas izglītības standartiem un sabiedrības orientēšanos uz demokrātisku, praktisku izglītību, kas tiek piedāvāts kā pakalpojums atbilstoši tirgus likumiem. Te arī pieminamas Z.Rubenes kritizētās (98.—99.lpp) "pseidouniversitātes", kas būtībā nodarbojas vienīgi ar informācijas pārdošanu. Galu galā pastāv pretruna starp universitātes tradicionālo izpratni par pasniedzēja vai studenta intelektuālo brīvību un to, kā mūsdienās funkcionē masu universitāte.
Lai gan mani pārsteidza tabula (102.lpp.), kas liek uzskatit, ka teju vai visas izglītības problēmas var atrisināt ar kritiskās domāšanas palīdzību, kritiskās domāšanas popularitāte mūsdienās liek uzskatīt, ka daudzi teorētiķi un praktiķi te saskata uzmanības vērtu mēģinājumu risināt šīs problēmas. 
"Kritiskā domāšana" ir jēdziens ar senu vēsturi, kas savukārt nozīmē, ka nepastāv viena izpratne par kritisko domāšanu. Z.Rubenes grāmatas teorētiskā daļa ir mēģinājums izsekot jēdziena attīstībai pedagoģijā. Būtībā runa ir par patstāvīgas domāšanas, spriešanas spējas attīstīšanu. "Domāt kritiski" nenozīmē "kritizēt". Kā raksta autore (44.lpp.), kritiskā domāšana parasti tiek skaidrota negatīvi — "informācijas iegaumēšana, atcerēšanās, reproducēšana nav kritiskā domāšana", tā tiek pretstatīta aizspriedumiem un stereotipiskiem pieņēmumiem, kritiskā domāšana paredz piesardzīgu un distancētu attieksmi pret autoritātēm, kas gan nenozīmē to noliegšanu. Zināmu mulsumu var izraisīt arī tas, ka par kritisko domāšanu sauc gan "kritisku" attieksmi pret sevi, dzīvi, apgalvojumiem, tekstiem, zināšanām, gan nostādni pedagoģijā, un šajā gadījumā runa ir par kritiskās domāšanas attīstību bērnos, skolēnos vai studentos, gan par mācību priekšmetu, kas populārs kļuva astoņdesmitajos gados, it sevišķi jau ASV.
Apgaismības laikmeta filosofi pirmie lieto kritiskās domāšanas jēdzienu un izvirza to priekšplānā izglītības un audzināšanas teorijās. Z.Rubene īpaši izceļ I.Kantu. Autores mērķis ir parādīt kritiskās domāšanas kā nostādnes pedagoģijā ģenēzi, tomēr viņa grāmatā nonāk pie jautājumiem, kā kritisko domāšanu iedzīvināt universitātes mācību procesā. Taču, ja tā, tad rodas jautājums, kāpēc kritiskā domāšana būtu īpaši jāattīsta? Viena atbilde būtu atkārtot apgaismības un I.Kanta izpratni par cilvēku, prātu un autonomiju. Tomēr pati autore vairākkārt norāda, ka viņas apcerēto autoru idejas ir daudz kritizētas. Par kritiku lasītājs būtībā neko neuzzina, uz kritiku netiek atbildēts. Tāpēc, ja es apšaubu apgaismības izpratni par cilvēku, piemēram, to, ka jebkurš cilvēks ir spējīgs patstāvīgi spriest un demokrātiska spriestspējīgu cilvēku sabiedrība ir iespējama, tad man nav pamata atbalstīt kritiskās domāšanas kultivēšanu augstskolās.
Grāmatas teorētiskās daļas centrālā tēma ir atšķirība starp kritiskās domāšanas izpratni pragmatiskajā (amerikāņu) un kritiskās pedagoģijas (eiropiešu) tradīcijā. Šajā kontekstā, šķiet, jāsaprot arī jautājums par to, vai kritiskā domāšana būtu jāpasniedz kā atsevišķs priekšmets vai šīs spējas jāattīsta ar citu priekšmetu palīdzību. Vai ir universāla kritiskās domāšanas spēja vai tomēr jābūt, piemēram, kritiskajai domāšanai fiziķiem, biologiem, vēsturniekiem. Uz šiem visnotaļ būtiskajiem jautājumiem netiek sniegta skaidra atbilde. Tomēr kritiskā domāšana kā atsevišķs kurss vairāk raksturīgs ASV augstskolām. Amerikāņu tradīcijā kritiskā domāšana pirmām kārtām tiek saistīta ar spēju analizēt (piemēram, tekstu), disciplinēti domāt, tiek apgūta zināma tehnika, kā veikt analīzi, atrast kļūdas slēdzienos utt. Z.Rubene raksta, ka šī pieeja nav nesusi cerētos rezultātus (48.lpp.). Gan tādā ziņā, ka nav sasniegts "galvenais mērķis — personības kritiska pašattīstīšanās", gan tādā ziņā, ka studenti nepielieto apgūtās prasmes ārpus kritiskās domāšanas nodarbībām, tiek zaudēts arī "domāšanas kopveselums".
Autore priekšroku dod kritiskajai pedagoģijai, kas uzsvaru liek nevis uz analīzes tehniku, bet cilvēka pašattīstību, spēju pieņemt lēmumus, orientēties jaunās situācijās, lielāku brīvību un patstāvību mācību procesā, kritisko domāšanu kā refleksiju par to, kā es domāju, ko un kā es mācos. Grūti šādas pārdomas iedomāties kā atsevišķa mācību kursa saturu, tāpēc, visticamāk, autore atbalsta kritisko domāšanu kā pieeju jebkurās, teiksim, filoloģijas studijās. Par to liecina arī principi, kas saskaņā ar autores praktisko pētījumu veicina kritisko domāšanu — izvēles, līdzdalības, patstāvības un atbildības principi, sadarbības, multiperspektīvu, problēmorientācijas un citi principi (212.—213.lpp.). Esmu pārliecināts, ka šos principus ne vienmēr ievēro arī tie pasniedzēji, kas vēlas attīstīt studentos spēju patstāvīgi domāt, piemēram, par ķīmijas problēmām.
Cita lieta, ka autorei nav izdevies parādīt, ka kritiskās pedagoģijas pieeja kaut kādā ziņā varētu garantēt kritiskās domāšanas attīstību studentā vai veicinātu to labāk par analīzes tehnikas pieeju. Tāpat "masu universitātē" man ir vieglāk iedomāties kritisko domāšanu amerikāņu, nevis "kritiskās pedagoģijas" izpratnē. Protams, šīs divas kritiskās domāšanas izpratnes nav jāpretstata, tās var pastāvēt līdzās. Es nezinu, vai ir jāizkopj "domāšanas kopveselums", taču man ir aizdomas, ka universitāte kā informācijas pārdevējs ir modelis, kas tīri pragmatiski nenāk par labu studentam. Praktiskās zināšanas ir privilēģija tikai tikmēr, kamēr neuzrodas kāds, kam ir praktiskās zināšanas un spēja patstāvīgi spriest.
***
Zanda Rubene. Kritiskā domāšana studiju procesā. LU Akadēmiskais apgāds

Šodien Latvija atvadās no Vizmas Belševicas
Arno Jundze,  NRA  08/12/05    Šodien Latvijas iedzīvotājiem dota iespēja atvadīties no leģendāras dzejnieces Vizmas Belševicas. No pulksten 11.30 vērtas Rīgas Latviešu biedrības nama durvis, un saskaņā ar piederīgo gribu pusotru stundu – līdz pulksten 13 – katram būs iespēja noliekt galvu, atdodot pēdējo godu spožākajai XX gadsimta otrās puses personībai Latvijas kultūrā. 
Lai gan tikai viena – katram latviešu lasītājam bija, ir un būs sava Vizma Belševica. Kādam viņas dzejas rindas nāca kā morāls gaismas stars, saprāta balss padomju demagoģijas proletāriskās apsēstības laikmetā. Cits, no krēsla krizdams, smējās par dullās Paulīnes izdarībām. Vēl kādam Vizma Belševica vienmēr būs Kamolā tinēja, Bille... Izcila dzejniece, stāstniece, tulkotāja, atdzejotāja, starptautiska autoritāte. 
Paredzams, ka atvadīties no Vizmas Belševicas ieradīsies Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, pazīstami kultūras darbinieki. Arī Neatkarīgā šajā sēru brīdī patiesās skumjās noliec galvu lielas personības priekšā, izsakot visdziļāko līdzjūtību Vizmas Belševicas tuviniekiem un viņas talanta cienītājiem visā pasaulē.
Dzejnieces izvadīšana notiks pulksten 14 Raiņa kapos.
Skolas meklē skolotājus
Zane Atlāce, "Rīgas Balss"  08/12/05    Pašlaik Rīgas skolās un pirmsskolas izglītības iestādēs ir vakantas aptuveni 100 pedagogu darba vietas. Visvairāk trūkst eksakto mācību priekšmetu un zēnu darbmācības skolotāju.Visbiežāk vakanču sarakstos minēti matemātikas, fizikas, ķīmijas, ekonomikas, informātikas, bioloģijas un citu eksakto priekšmetu skolotāji. Aptaujātie skolu pārstāvji, atzīst, ka no gada uz gadu šo priekšmetu pedagogus atrast kļūst aizvien grūtāk. Rīgas 90. vidusskola pašlaik aktīvi meklē fizikas skolotāju. Iestādes direktores vietniece mācību darbā Ilze Bunce teic, ka amats ir vakants, jo ilggadējais fizikas skolotājs devies pensijā. "Mums bija vajadzīgi arī angļu valodas skolotāji, taču tie jau atrasti. Bet fizikas skolotāju trūkums ir liela problēma – viņu vienkārši nav. Arī skolu absolventi, kā redzams, neizvēlas studēt šīs eksaktās zinātnes – viņi labprātāk dodas biznesā ar domu par labklājību," secina I. Bunce. Viņasprāt, pedagogu trūkumu izskaustu adekvāts šīs profesijas atalgojums. Pieklājīgu samaksu kā galveno problēmas risinājumu min arī citi RB aptaujātie izglītības iestāžu vadītāji. Rīgas Juglas vidusskolas direktore Aija Melle novērojusi, ka, tiklīdz skolotājam pavīd iespēja labi nopelnīt, viņš darbu skolā pamet, daudz nedomājot. Tā šovasar noticis arī ar vienu informātikas skolotāju – viņai piedāvāts labi apmaksāts darbs ārzemēs, līdz ar to direktorei iesniegts atlūgums. Par laimi, vakantajam amatam pieteikušies vairāki kandidāti un šodien ar viņiem notiks darba pārrunas. A. Melle uzskata, ka skolotājiem steidzami nepieciešams algu paaugstinājums, kā arī valsts līmenī vajadzētu domāt par jauno speciālistu sagatavošanu – pretējā gadījumā problēmas atrast labu ķīmiķi vai fiziķi būs vēl lielākas. 
Rīgas domes Izglītības, jaunatnes un sporta departamenta galvenā speciāliste skolu jautājumos Modra Jansone uzsver, ka objektīvs vakanču skaits būs zināms septembrī, jo skolotāji darbam mēdz pieteikties arī pēdējās vasaras dienās. Arī viņa norāda, ka pedagogus atrast kļūst aizvien grūtāk, jo cilvēki izvēlas strādāt labāk apmaksātu darbu. Taču uztraukumam, ka skolotāju trūkuma dēļ kāda stunda varētu nenotikt, nav pamata – vajadzības gadījumā tiks veidota sadarbība ar pedagoģijas studentiem vai citu izglītības iestāžu darbiniekiem. Rīgas skolās M. Jansone novērojusi trīs galvenās tendences: pirmkārt, trūkst eksakto priekšmetu skolotāji (īpaši katastrofāla situācija ir amatu mācībā – zēnu darbmācības skolotājus tikpat kā nav iespējams atrast). Otrkārt, atsevišķos mācību priekšmetos, tostarp latviešu valodā (latviešu skolās), kultūras vēsturē, mūzikā, filozofijā u.c. vērojams pedagogu pārpalikums. Treškārt, Rīgā aizvien vairāk darbu uzsāk pedagogi no laukiem. Skolotāju aizplūšanu uz ārzemēm vēl par tendenci nevarot saukt, taču šādu gadījumu skaits tikai pieaug. 
Latvijas Izglītības un zinātnes darbinieku arodbiedrības Skolotāju darba biroja vadītāja Elvīra Liepiņa pamanījusi, ka skolotājiem ir grūtāk atrast darbu nekā skolām pedagogus. Proti, ik dienas birojā par vakancēm interesējas sporta, mūzikas mājturības, vizuālās mākslas skolotāji, taču viņiem nav ko piedāvāt. "Šo priekšmetu skolotāju netrūkst, skolās viņu pietiek. Izglītības iestādēm vajadzīgi matemātikas, fizikas un ķīmijas skolotāji, taču tādi par darba iespējām pie mums neinteresējas - viņu vienkārši nav," secina E. Liepiņa. 
*** 
FAKTI 
Rīgas izglītības iestādēs strādā aptuveni 9000 pedagogu. 
Brīvās pedagogu darba vietas skolās (pēc mācību priekšmetiem): 
datori 19 
ekonomika 4 
matemātika 10 
latviešu valoda 6 
angļu valoda 15 
vēsture 4 
ģeogrāfija 3 
bioloģija 5 
ķīmija 6 
fizika 12 
sports 1 
mūzika 4 
sākumskola 2 

Citādā ziņā...

Latvijas iedzīvotāju skaits - mazāks par 2,3 miljoniemDELFI  08/10/05   Latvijas iedzīvotāju skaits šā gada pirmajā pusgadā samazinājies par 6,8 tūkstošiem cilvēku un “noslīdējis” pēdējo desmit gadu zemākajā atzīmē - zem 2,3 miljoniem. Jūnijā Latvijā bija 2 299 600 iedzīvotāji, liecina Centrālās statistikas pārvaldes provizoriskie dati. 
Mirušo skaitam pārsniedzot jaundzimušo skaitu, iedzīvotāju kļuva par 6,2 tūkstošiem cilvēku mazāk, emigrācijas pārsvars pār imigrāciju iedzīvotāju skaitu samazināja vēl par 0,6 tūkstošiem cilvēku. Šā gada pirmajā pusgadā pārvarēta dzimušo skaita samazināšanās tendence, kas bija novērojama pērnā gada pirmajā pusgadā, šogad sešos mēnešos dzimušo skaits bija 10,6 tūkstoši, kas ir par 400 jaundzimušajiem jeb par 4 % vairāk nekā pērn pirmajos sešos mēnešos. Dzimstība, rēķinot uz 1000 iedzīvotājiem, ņemot vērā iedzīvotāju skaita samazināšanos, palielinājusies vēl vairāk - par 4,5 %. Par 9,9% pieauga arī reģistrēto laulību skaits. 
2005. gada sešos mēnešos miruši 16,8 tūkstoši cilvēku, mirstība uz 1000 iedzīvotājiem salīdzinājumā ar pagājušā gada attiecīgo periodu pieaugusi par 1,4 %. Latvijā joprojām ir ļoti augsta mirstība no ārējiem nāves cēloņiem, tajā skaitā - transporta nelaimes gadījumos. 
Jaunu cilvēku mirstība ietekmē arī mūža ilguma rādītājus, kas Latvijā ir vieni no zemākajiem Eiropā. Pērn vidējais mūža ilgums bija 67,1 gadi vīriešiem un 77,2 - sievietēm. Eiropas Savienībā šis radītājs vīriešiem ir par 8 gadiem un sievietēm par 4 gadiem augstāks. 
Nedēļas nogalē rīkos atkritumu savākšanas talkas mežos 
Agnija Kazuša, speciāli Dienai   08/11/05    Vairākās Latvijas vietās sestdien akcijas Tīri meži ietvaros notiks talkas. Vairākās talkas norises vietās — Carnikavā, Gaujā, Garciemā un Košragā — tiks izvietoti bezmaksas konteineri, kā arī nodrošināta atkritumu bezmaksas izvešana un utilizēšana, informēja Latvijas Atkritumu saimniecības uzņēmumu asociācijas (LASUA) pārstāvji. 
Nepieciešama pašvaldību saistošo noteikumu stingrāka kontrole, uzskata Valsts vides dienesta (VVD) ģenerāldirektors Vilis Avotiņš. "Vairumā pašvaldību šādi saistošie noteikumi jau ir izstrādāti, bet klibo to izpildes kontrole. Mājsaimniecībām ir tiesības neslēgt līgumu un pašām izvest atkritumus. Bet tad nevar pārbaudīt, vai atkritumi tiešām nonāk izgāztuvēs vai mežā," saka V.Avotiņš. Labs paraugs ir Mārupes pašvaldība, kur līgumus noslēgušas daudzas saimniecības, līdz ar to teritorija šajā rajonā ir tīrāka. "Ja pašvaldības teritorijā vainīgais piesārņotājs nav notverts, tad atbildīgais par to ir teritorijas īpašnieks — pašvaldība," saka V.Avotiņš.
Vides ministrs Raimonds Vējonis (ZZS) atzina, ka līdz šim ar atkritumu problēmu mēģināja cīnīties katrs atsevišķi, tagad pienācis laiks iesaistīties gan valstij, gan sabiedrībai, gan pašvaldībām. Ministrs uzsvēra, ka svarīgi izstrādāt mehānismus, lai veicinātu sabiedrisko organizāciju un attiecīgo teritoriju atkritumu apsaimniekotāju komunikāciju un sadarbību. Ministrs aicināja filmēt un fotografēt atkritumu izgāztuves — tad VVD būtu šie materiāli jāizskata un vainīgās personas — vides piesārņotāji — jāsoda.
***
Talkas 13.augustā plkst. 11 notiks
Rīgā, Mežaparkā, Ķīšezera krastā — pulcēšanās blakus Zoodārzam un pie kuģīšu piestātnes
Carnikavā — pulcēšanās pie Carnikavas pagasta padomes
Gaujā — pulcēšanās stāvvietā blakus Gaujas ietekai jūrā
Baltezerā — pulcēšanās pie Baltezera baznīcas
Garciemā — pulcēšanās Jūras ielas sākumā
Tūjā — pulcēšanās pie autobusa pieturas centrā
Pāvilostā — pulcēšanās pie tilta
Klapkalnciemā — pulcēšanās pie Lāčupītes tiltiņa blakus šosejai

Lietus applūdina Lielo Juglu 40 gadus nepieredzētā augstumā 
Evija Hauka,  Diena  08/12/05    Pēdējās dienās pieaugošais lietus un vējš sapostījis ceļus Rīgas, Cēsu, Madonas, Daugavpils rajonā, daudzviet pārrauti pašvaldību ceļi, ūdenslīmenis sācis celties līdz šim mierīgajās Kurzemes upēs, Vidzemes mazās upes pārplūdušas. Ūdens Lielajā Juglā sasniedzis kopš 1962.gada nepieredzēti augstu līmeni, lai gan prognozējams, ka jau piektdien tas sāks kristies.
Madonas, Preiļu, Krāslavas, Aizkraukles, Limbažu rajona zemnieki lopus neizlaiž dubļainajās ganībās, tāpēc sākuši tos piebarot, rudzi uz lauka dīgst vārpās, izmirkušos kartupeļus nevarēs uzglabāt, elektrības traucējumi apgrūtina slaukšanu. 
Trešdien Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienests (VUGD) 35 reizes sniedza palīdzību, lai novāktu kritušus kokus, atsūknētu ūdeni no pārplūdušām vietām un izvilktu no dubļiem automašīnas, aģentūru LETA informēja VUGD preses sekretāre Solveiga Smiltene. Brāzmainajā vējā koku zari krītot pārrāvuši elektrolīnijas, visvairāk elektroenerģijas traucējumu izraisot Smiltenē un Tērvetē.
Parasti mierīgā, šaurā Lielā Jugla plūst mutuļodama, veidojot baltas putas un nesot līdzi krastā atstātos plastmasas maisiņus un citas drazas, Ropažu pagastā novēroja Diena. Pārplūdušajā Zaķumuižas pamatskolas sporta laukumā plunčājas pīles. Atpūtas vietā virs ūdens rēgojas tikai sarkanu soliņu gali, sabiedriskā tualete līdz pusei iegrimusi ūdenī. 
Lielajā Juglā ūdenslīmenis pēdējās dienās paaugstinājies par vairāk nekā četriem metriem, krietni pārsniedzot pavasara palu līmeni, sacīja Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas aģentūras hidroloģisko prognožu daļas vadītāja Irēna Nikoluškina. Vēl augstāks līmenis upē bijis tikai 1962.gada septembrī. Maksimālo līmeni ūdens upēs sasniegs piektdien, kad sāks kristies, secināja sinoptiķe. 
Zaudējumi valsts autoceļiem jau tagad sasniedz Ls 161 000, Dienai sacīja VAS Latvijas valsts ceļi sabiedrisko attiecību un mārketinga daļas vadītāja Daiga Mežapuķe. 
Cēsu rajona Amatas novadā, kur lietavās stipri cietuši zemes un grants ceļi, atjaunots ceļš pie Zāģeriem un vairākas caurtekas, tomēr darbu apgrūtina nerimstošais lietus, Dienai stāstīja novada domes priekšsēdētāja Elita Eglīte. Ceļš starp diviem ezeriem pārplūdis divpadsmit metru garumā. Ūdens tur sniedzoties vismaz līdz ceļgaliem.
***
Lietuvā, Šaļčininku rajonā, ārkārtas situācija trešdien izveidojās, jo divās upēs strauji cēlās ūdens līmenis, pārsniedzot normu vairāk nekā par diviem metriem. Lai evakuētu applūdušo māju iedzīvotājus, glābēji ieradās no galvaspilsētas Viļņas.
Lietuvā pēc četras dienas ilgušās vētras Šalčininku rajonā Lietuvas austrumos izsludināts ārkārtas stāvoklis. Ūdenslīmenis upēs strauji kāpis un applūdinājis vairākus desmitus lauku sētu. Jašūnu ciematā zem ūdens nokļuvušas 16 ēkas, un iedzīvotāji bija jāevakuē. Arī citus ciematus skāruši plūdi, un cilvēkiem daudzviet nepietiek dzeramā ūdens, jo applūdušas akas. Ūdens iznīcinājis sienu, sējumus un aiznesis vistas no kūtīm. Ceturtdien aptuveni 13 tūkstošiem Austrumlietuvas iedzīvotāju bija pārtraukta elektrības piegāde.
Igaunijas Hidrometeoroloģijas institūts ceturtdien brīdināja, ka piekrastes ūdeņos iespējamas vētras. Saskaņā ar prognozi Somu līcī dienvidaustrumu vēja ātrums pieaugs līdz 17 m/s, viļņu augstums sasniegs trīs metrus. Arī Veinameri šaurumā un Peipusa ezerā meteorologi solīja spēcīgu vēju ar ātrumu līdz 15 m/s. Laika apstākļi, iespējams, vainojami trešdien notikušajā helikoptera avārijā pie Igaunijas krastiem. Otrdienas vakarā dienvidaustrumos reģistrēta neliela viesuļvētra, kas izrāva 20 koku un noplēsa vienai mājai jumtu.
Somijā gandrīz visi prāmji, kas kursē starp Tallinu un Helsinkiem, trešdien palika ostā. Otrdienas vakarā vētra sabojāja ne tikai Helsinkos notiekošā pasaules vieglatlētikas čempionāta norisi, bet arī izrāva kokus ar visām saknēm, pārrāva elektrolīnijas, atstājot bez elektroenerģijas daudzus Dienvidsomijas iedzīvotājus un nodarīja bojājumus ēkām. Helsinkos uz ceļiem nokritušie koki izraisīja sastrēgumus un bloķēja dzelzceļa satiksmi starp Helsinkiem un Turku.
Vētras laikā pie Kaļiņingradas krastiem otrdien avarēja poļu jahta, kuras deviņi apkalpes locekļi trešdien izglābti. Kaļiņingradas apgabala administrācija trešdien izsludināja ārkārtas stāvokli stiprās vētras dēļ, kurā vēja ātrums sasniedza 25 m/s un tika bojātas ēkas un infrastruktūra. Strauji cēlies līmenis Kaļiņingradas lielākajā upē Pregoļā. Pa Kaļiņingradas applūdušajām ielām pārstājuši braukt tramvaji un trolejbusi. Ap 200 dzīvojamo māju Kaļiņingradā pārtraukta elektrības piegāde. No ostas izbraukt nevar ap 550 kravas kuģu.