K a s   j a u n s   L a t v i j ā ?

Nr. 406: 2005. g. 29. jūlijs - 5. augusts

Eiropā un visā pasaulē...

Valdība vilcinās lēst no Krievijas pieprasāmo summu 
Gunta Sloga, Aušra Radzevičūte,  Diena  07/30/05    Lai arī drīz būs pagājuši trīs mēneši, kuru laikā Saeima uzdeva valdībai izveidot speciālistu komisiju, kurai jāaplēš no Krievijas pieprasāmās okupācijas kompensācijas apjoms, premjera Aigara Kalvīša (TP) pārstāvji, aizbildinādamies ar nevēlēšanos saniknot Maskavu, saka, ka nav īstais laiks šo jautājumu aktualizēt. Taču šonedēļ PSRS okupācijas kompensāciju jautājumam pievērsušies divi ASV kongresmeņi, bet kaimiņvalsts Lietuva un daļēji arī Igaunija jau pirms laba laika ir aplēsušas, cik liela būtu no Krievijas prasāmā kompensācija.
"Šis nav īstais brīdis, lai sāktu valdības līmenī apspriest jautājumu par kompensāciju pieprasīšanu," piektdien Dienai sacīja A.Kalvīša biroja vadītājs Jurģis Liepnieks. Jautāts, vai valdība šo darbu paveikusi, J.Liepnieks aizbildinājās, ka vēl no vairākām ministrijām jāsaņem "apsvērumi". Kad grupu izveidos, neesot zināms. Iekšlietu ministrija, kurai bija jāveido grupas sastāva projekts, to izdarījusi, taču atsakās turpmāk būt šo jautājumu koordinējošā institūcija. Taču arī citas iesaistītās puses vilcinās izrādīt ieinteresētību. To netieši apliecina zema ranga ierēdņu izvirzīšana darbam komisijā, liecina neoficiāla informācija.
Tam daļēji piekrīt arī J.Liepnieks, taču, viņaprāt, tā vietā, lai nāktu klajā ar "valdības līmeņa komisijām", attiecībās ar Krieviju jāaktualizē ekonomiskie un sociālie jautājumi. "Dialogs ar Krieviju ir tādā fāzē, kurā šāda jautājuma izvirzīšana varētu tikt uztverta kā pilnīgi destruktīvs solis," saka A.Kalvīša pārstāvis. Jautāts, vai premjers uzskata, ka kompensācijas Krievijai jāprasa, J.Liepnieks tiešu atbildi nesniedz. Tas neesot vienkāršs jautājums, vispirms esot jāpanāk abpusēja vēstures izpratne, un tikai tad varēšot runāt par kompensācijām.
Taču to, ka Krievijai ne tikai būtu jāatvainojas Baltijas valstīm par okupāciju, bet arī jākompensē okupācijas nodarītie zaudējumi, šonedēļ uzsvēra ASV Kongresa Pārstāvju palātas locekļi no Republikāņu partijas Džons Šimkus un Tadeušs Makoters. Kā zināms, Dž.Šimkus arī bija viens no aktīvākajiem šovasar pieņemtās ASV Kongresa rezolūcijas atbalstītājiem. Tajā Krievija aicināta atvainoties Baltijai par okupāciju.
Lietuvā gan labējie, gan kreisie politiķi atbalsta aktīvāku kompensāciju jautājuma risināšanu. Atbilstošs likums Lietuvā tika pieņemts 1999.gadā, saskaņā ar to izveidotā komisija aplēsa — par padomju okupācijas nodarītajiem zaudējumiem Krievijai jāizmaksā Lietuvai 20 miljardi dolāru. Kā Dienai stāsta Lietuvas Genocīda un pretošanās izpētes centra direktora vietnieks Arvīds Anušausks, aplēšot tās apjomus, uzskaitīti visi nacionālie ienākumi, ko Lietuva zaudēja okupācijas rezultātā. "Visi skaitļi ir balstīti uz dokumentiem," stāsta A.Anušausks. Kompensācijas likuma autori, Lietuvas konservatīvie, norāda, ka galvenais Lietuvas uzdevums ir nevis atgūt naudu, bet gan panākt okupācijas fakta atzīšanu.
PSRS okupācijas zaudējumu aprēķināšanu vadīs Valsts kanceleja 
LETA  08/02/05    Ministru kabinets šodien nolēma izveidot darba grupu, kas izvērtēs PSRS okupācijas radītos zaudējumus Latvijas valstij un iedzīvotājiem.
Darba grupu vadīs Valsts kancelejas (VK) Iestādes darbības nodrošinājuma departamenta priekšnieks Edmunds Stankēvičs. VK vadītāja Gunta Veismane valdības sēdē uzsvēra, ka Stankēvičs ir pieredzējis jurists un "liels līgumu speciālists", tāpēc spēs veikt uzticētos uzdevumus.Premjers Aigars Kalvītis (TP) mudināja darba grupu izvērtēt arī citu valstu pieredzi un metodes līdzīgās situācijās, lai Latvijas valsts varētu nonākt pie reāliem skaitļiem, kādu kompensāciju varam prasīt par okupācijas laika zaudējumiem.
Darba grupai trīs mēnešu laikā būs jāziņo valdībai, kā tai sokas darbs pie uzdevumu izpildes.
Sākotnēji kompensācijas aprēķināšanas vadība tika uzticēta Iekšlietu ministrijai (IeM), taču tā lūdza valdību atbrīvot sevi no šī pienākuma, jo uzskata, ka šāds jautājums nav IeM kompetencē. Tā vietā IeM valdības uzdevumā izstrādāja darba grupas sastāva projektu, ko iesniedza izvērtēšanai Kalvītim.
Kompensāciju aprēķināšana bija jāsāk, jo Saeima maijā, pieņemot deklarāciju par komunisma nosodījumu, uzdeva Ministru kabinetam trīs mēnešu laikā izveidot speciālistu komisiju, kas noteiktu PSRS okupācijas režīma upuru skaitu, to masu kapu vietas, apkopotu visu informāciju par represijām, masu deportācijām un aprēķinātu režīmā nodarītos zaudējumus Latvijas valstij un iedzīvotājiem.
Saeima arī noteica, ka valdībai turpmāk būs jāuztur prasības pret Krieviju par okupācijas režīmā nodarīto zaudējumu atlīdzināšanu un izvesto arhīvu materiālu atdošanu Latvijai.
Latvijas alpīnisti Pamira virsotni "Padomju Latvija" pārdēvē par "Latviju" 
LETA  08/01/05    Šorīt četri no septiņiem Latvijas alpīnistu komandas "Traverss" locekļiem - Valdis Puriņš, Oļegs Siļins, Viesturs Silenieks un Andrejs Kozakovs - sasnieguši 6218 metrus augsto Pamira kalnu virsotni "Padomju Latvija" un uzstādījuši plāksni, uz kuras ir rakstīts virsotnes nosaukums "Latvija" un laiks, kad noticis pirmkāpiens, - 1960 gads.
"Var uzskatīt, ka Pamira virsotne "Padomju Latvija" neoficiāli ir pārdēvēta par "Latviju", bet pēc atgriešanās no ekspedīcijas tiks kārtotas formalitātes, lai virsotnes nosaukuma maiņa notiktu oficiālā starpvalstu vienošanās līmenī," aģentūru LETA informēja projekta informācijas koordinators Kaspars Milaševičs.
Nakti alpīnisti pārlaiduši ekstremālos apstākļos - alā, bez teltīm un bez guļammaisiem. Šobrīd viņi atgriežas bāzes nometnē.
Milaševičs norādīja, ka virsotnes oficiāla pārdēvēšana jau uzsākta. Latvijas vēstnieks Uzbekistānā Igors Apokins ir ticies ar Tadžikistānas un Kirgīzijas vēstniekiem Uzbekistānā, kuri izteikuši atbalstu Latvijas puses lūgumam.
Alpīnisma kluba "Traverss" dalībnieki jau vairākus gadus meklēja iespēju uzkāpt šajā virsotnē. Mērķa sasniegšanu līdz šim traucēja kalnu reģiona grūtā pieejamība un sarežģītā politiskā situācija Vidusāzijā. 2001.gada augustā, uzkāpjot blakus esošajā "Čon-To" smailē, kluba "Traverss" alpīnisti secinājuši, ka pašreiz uzkāpšana "Padomju Latvijas" smailē ir iespējama pa jaunu maršrutu no Kirgīzijas puses.
Kā ziņots, pirms 45 gadiem - 1960.gada 30.jūlijā - Latvijas alpīnisti Imanta Egberta vadībā uzkāpa 6218 metru augstajā virsotnē, kur līdz tam cilvēks nebija spēris kāju. Lai gan virsotnē atstātajā zīmītē minēts Latvijas vārds, politiskās situācijas ietekmē tā nosaukta par "Padomju Latviju".
Pasaulē ir tikai dažas valstis, kuru vārdā nosauktas virsotnes, kas augstākas par sešiem tūkstošiem metru. "Padomju Latvija" nav populārs kalns, tajā pēc latviešiem uzkāpa tikai daži desmiti ekspedīciju, jo virsotne atrodas grūti pieejamā vietā. 

Latvijā no Rietumeiropas «importē» augsta ranga speciālistus 
Evija Ercmane,  Diena  08/02/05    Darba rokas, kas uzņēmumā ienes starptautiskā menedžmenta pieredzi, svaigu ideju ģenerētāji vai vietējā darba tirgū trūkstošo speciālistu aizstājēji — tāds ir no Rietumeiropas "importēto" darbinieku portrets. Vecās Eiropas strādnieku, kuri visbiežāk ir augstākā menedžmenta pārstāvji, Latvijā patlaban nav vairāk par dažiem tūkstošiem, taču tautsaimniecības pārzinātāji prognozē, ka atsevišķās nozarēs, visvairāk tūrismā, to skaits varētu augt.
"Galvenokārt šie speciālisti darbojas tur, kur ienākušas lielas ārvalstu investīcijas, piemēram, ražošanas uzņēmumos vai finanšu sektorā. Tie ir ārvalstu īpašnieku pārstāvji padomēs un valdēs," stāsta Latvijas Darba devēju konfederācijas ģenerāldirektore Elīna Egle, atzīstot, ka vidējā līmeņa speciālistiem no Rietumeiropas Latvijas algas nešķiet atbilstošas.
"Tā ir iespēja mācīties, apgūt jaunu pieredzi. Tā ļauj apvienot mūsu pašu siera meistaru zināšanas ar citu skatījumu un pieredzi," Itālijas siera meistara Andželo Frosio piesaistīšanu jaunu siera šķirņu izstrādāšanai skaidro Limbažu piena direktors Jānis Šloks. "Uzņēmumi tikai iegūtu, ja tāda prakse vērstos plašumā, jo tādā veidā mēs savai produkcijai varam piešķirt nianses, kas būtu interesantas un novērtētas citos eksporta tirgos," uzskata Latvijas Pārtikas uzņēmumu federācijas izpilddirektore Arlita Sedmale, atzīstot, ka ārvalstu speciālisti pārtikas ražošanā patlaban netiek piesaistīti bieži. Pārsvarā šāda sadarbība notiek starptautisko ķēžu ietvaros, proti, ārvalstu uzņēmums, kas, iegādājies kādu Latvijas ražotni, sūta uz šejieni savus pārstāvjus. 
Līdzīga tendence vērojama finanšu pakalpojumu sektorā — ārvalstu tīklos iesaistīto banku valdēs parasti darbojas mātes organizāciju pārstāvji. NORD/LB Latvija valdes locekļi Mihaels Kīzeveters un Rūdolfs Kargess ir Vācijas mātes bankas Norddeutsche Landesbank pārstāvji. "Atsevišķu projektu ieviešanā nereti tiek piesaistīti speciālisti galvenokārt no Vācijas, un viņi sniedz Latvijas kolēģiem nepieciešamo ekspertīzi un know—how projektu turpmākai īstenošanai," norāda bankas preses sekretāre Teika Lapsa.
Savukārt SEB Unibanka piesaistījusi ārvalstu speciālistu, kas nav saistīts ar tās mātes banku. Valdes loceklis Bens Vilsons, kurš atbildīgs par korporatīvajiem klientiem, iepriekš nav strādājis SEB grupā un viņu atvilinājuši no Lielbritānijas. "Sākotnēji mums bija īpašnieku valdes locekļi un finanšu direktori, bet, kad viņi saprot biznesa modeli un uzticība vietējiem vairojas, īpašnieku pārstāvniecība kļūst simboliska," skaidro SEB Unibanka preses pārstāve Liene Meklere. 
Visbiežāk rietumvalstu viesstrādnieki sastopami viesnīcu tīklos. "Maksimāli plaša pieredze ir ļoti svarīga. Tādēļ viesnīcu tīklu ietvaros bieži notiek pieredzes apmaiņa, kad mūsu darbinieki brauc uz ārzemēm un viņi brauc pie mums," stāsta Latvijas Viesnīcu un restorānu asociācijas prezidents Jānis Jenzis, atzīstot, ka ārvalstu speciālistu piesaistīšanai ir tendence palielināties. 
"Stendera iebrauktuvēs apmetīsies dažādi cilvēki, iespējams, daudz pasaulē redzējuši, tāpēc mums jāspēj uzturēt augstas prasības. Latvijā tūristu uzņemšanas tradīcijām nav tādas saknes kā, piemēram, Ēģiptē, tādēļ mēs gribam piesaistīt darbiniekus arī no citām valstīm," stāsta Stendera sabiedrības vadītājs Andris Legzdiņš. Viņš saņēmis vairākus darba meklētāju piedāvājumus, piemēram, par darbu topošajā tūrisma objektā interesējies kāds vīrietis no Anglijas, kurš patlaban tur strādā viesnīcu biznesā, ir iepazinies ar kādu latviešu viesstrādnieci un labprāt pārceltos uz dzīvi un darbu Latvijā. 
"Pārrēķinot dzīvošanas izmaksas atbilstoši mūsu dzīves līmenim, viņi ir gatavi strādāt par Latvijas līmeņa atalgojumu," paskaidro A.Legzdiņš. 
Vēl viens iemesls, kādēļ Latvijas uzņēmumi cenšas piesaistīt kvalificētus viesstrādniekus, ir atbilstošu speciālistu trūkums vietējā darba tirgū. Telekomunikāciju iekārtu ražotājs SAF Tehnika pērn iegādājās firmu Zviedrijā, lai iegūtu nepieciešamās darba rokas. "Mēs nodarbinām uzņēmumu Zviedrijā, jo Latvijā trūkst atbilstošu darbinieku," skaidro SAF Tehnika valdes priekšsēdētājs Normunds Bergs. 
Trūkst pārsvarā vidēja ranga speciālistu dažādās inženierzinātnēs. Latvijas Informācijas un komunikāciju tehnoloģiju asociācijas valdes loceklis Jurģis Ķiršakmens atzīst, ka šīs darba rokas biežāk tiek meklētas Krievijā, Baltkrievijā vai Ukrainā, jo algu līmenis Latvijā vēl nav atbilstošs Rietumeiropas prasībām. 
Viņš gan pieļauj, ka, izlīdzinoties dzīves līmenim Eiropas Savienībā, darbaspēka migrēšana no rietumiem pastiprināsies.
***
Darba atļauja
Ārzemnieki, kuri saņēmuši termiņuzturēšanās atļauju darbam Latvijā
2003 1925
2004 2455
2005 2347
Dati: Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde

Latvijas valdība slēgs līgumu ar Eiropas Investīciju banku
DELFI  08/02/05    Latvijas valdība slēgs līgumu ar Eiropas Investīciju banku (EIB) par 150 miljonu eiro (aptuveni 105 miljonu latu) aizņēmumu, lai nodrošinātu līdzfinansējuma iespējas ES kohēzijas fonda un struktūrfondu projektu realizācijai Latvijā. 
Valdība otrdien nolēma atbalstīt šo ieceri, portālu “Delfi” informēja Finanšu ministrijas preses sekretāre Baiba Melnace. Aizņēmuma līgumu Latvijas valsts vārdā parakstīs finanšu ministrs Oskars Spurdziņš. 
EIB direktoru valde aizdevuma piešķiršanu Latvijai līdz 150 miljoniem eiro akceptēja pērn decembrī. 
Aizdevuma līdzekļus paredzēts izmantot kā vienu no finanšu resursu avotiem, lai nodrošinātu valsts budžeta līdzfinansējumu 100% kohēzijas fonda projektiem un daļai struktūrfondu finansētiem projektiem, kā arī Valsts kases tālākaizdevumiem pašvaldībām un to kontrolē esošajām komercsabiedrībām, kas realizēs ES kohēzijas fonda un struktūrfondu finansētus projektus. 
Viens no svarīgākajiem nosacījumiem, kas dara EIB aizņēmumu finansēšanai pievilcīgu, ir tas, ka papildus procentu likmei aizņēmējam nav saistošas nekādas citas komisijas maksas, norāda Finanšu ministrija. 
Par aizņēmuma neizmantotajiem līdzekļiem nav jāmaksā saistību maksa, kas savukārt ir standarta nosacījums citu starptautisko finanšu institūciju līgumos. Šādā veidā Latvijai tiek nodrošināta elastība aizņēmuma līdzekļu izņemšanai saskaņā ar projektu realizācijas gaitu. 
Ja līgums tiks parakstīts, bet aizņēmums netiek izmantots, valsts budžetā netiek radīti papildu izdevumi. 
Finanšu resursu nepieciešamības gadījumā Latvija var iesniegt EIB aizņēmuma līdzekļu izmaksu pieprasījumu arī uz jau realizētu ES kohēzijas fonda un struktūrfondu projektu pamata, uzrādot bankai konkrētu projektu finansēšanai faktiski izmantoto valsts budžeta līdzfinansējuma apjomu. 
Eiropas Komisijai iesniedzamie ziņojumi par kohēzijas fonda un struktūrfondu projektu realizāciju ir pieņemami arī EIB, lai sekotu projektu realizācijas gaitai. 
Latvijas sadarbība ar EIB tika uzsākta 1997.gadā. Līdz šim Latvija ar EIB ir noslēgusi divus aizņēmuma līgumus - 1999.gadā divdesmit miljonu eiro apmērā vides projektu realizācijai un 2002.gadā 33 miljonu eiro apmērā valsts budžeta līdzfinansējuma nodrošināšanai autoceļa “Via Baltica” projektiem. 
Latvija ir sniegusi valsts galvojumu EIB par aizdevumiem 1996.gadā Rīgas domei 15 miljonu eiro apmērā, 1996.gadā “Latvenergo” – sešu miljonu eiro apmērā, 1997.gadā Ventspils ostas administrācijai – 23,50 miljonu ASV dolāru apmērā, 1998.gadā “Latvijas Dzelzceļam” – 34 miljonu eiro apmērā. 
2000.gadā valsts sniegusi galvojumu pat aizdevumu lidostai “Rīga” – 10 miljonu eiro apmērā, Ventspils brīvostas pārvaldei – astoņu miljonu eiro apmērā, 2003.gadā Latvijas Hipotēku un Zemes bankai – 30 miljonu eiro apmērā.
Aktīvu Latvijas ārpolitiku joprojām atbalsta mazāk iedzīvotāju nekā pirms Irākas karaDELFI  08/03/05    Vairāk nekā 40% Latvijas iedzīvotāju atbalsta aktīvu valsts ārpolitiku, tomēr aktīvu iesaistīšanos starptautiskajos notikumos joprojām atbalsta mazāk iedzīvotāju nekā 2002.gadā, pirms Irākas kara sākuma un debatēm par Latvijas līdzdalību tajā, liecina SKDS dati. 
Šogad iedzīvotāji, raksturojot vēlamo Latvijas pozīciju dažādos starptautiskos notikumos, aktīvu iesaistīšanos atbalstījuši biežāk nekā atturīgu politiku. Lai gan aktīvas ārpolitikas atbalstītāju skaits Latvijā kopš 2003.gada ir palielinājies, tas joprojām ir mazāks nekā 2002.gadā, kad 54,2% iedzīvotāji atbalstījuši aktīvu iesaistīšanos. 
Šogad 44% respondentu par vēlamo Latvijas pozīciju starptautiskajos notikumos ir atzinuši aktīvu iesaistīšanos, bet 34,8% - atturīgu politiku. Piektdaļa aptaujas dalībnieku (21%) atturējās paust konkrētu viedokli. 
Kopš 2003.gada samazinās to iedzīvotāju īpatsvars, kuri uzskata, ka Latvijas vēlamā pozīcija starptautiskos notikumos ir atturīga politika. 2003.gadā tā domāja 50% respondentu, 2004.gadā - 42%, bet 2005.gadā - 35%. Aktīvu iesaistīšanos dažādos starptautiskos notikumos par vēlamo Latvijas pozīciju biežāk nekā caurmērā atzina jaunieši vecumā no 18 līdz 24 gadiem, respondenti ar augstāko izglītību, latvieši, iedzīvotāji, kuru vidējie ienākumi uz vienu ģimenes locekli mēnesī ir robežās no 66 līdz 85 latiem, kā arī Rīgā un Vidzemē dzīvojošie. 
Atturīgu politiku biežāk nekā caurmērā atbalstījuši iedzīvotāji vecumā no 45 līdz 54 gadiem, aptaujas dalībnieki, kuru vidējie ienākumi uz vienu ģimenes locekli mēnesī nepārsniedz 45 latus, un respondenti Kurzemē. 
AM joprojām nespēj paskaidrot savu izvēli
Ilze Upīte,  NRA  08/04/05    Latvijas Televīzijas (LTV) filmēšanas grupas žurnālists Sandijs Semjonovs, operators Ainis Kupčs un laikraksta Diena korespondents Atis Klimovičs Afganistānā atrodas jau deviņas dienas. Neatkarīgajai izdevās sazināties ar Dienas korespondentu Ati Klimoviču, kurš no komentāriem atteicās un norādīja, ka jāzvana viņa priekšniekam Jurim Tihonovam.
Latvijas Televīzijā dienesta izmeklēšana ir bez pārmaiņām un bez jauniem nepatīkamiem atklājumiem. LTV sabiedrisko attiecību vadītāja Inga Vasiļjeva Neatkarīgajai zināja teikt, ka līdz šim materiāls no Afganistānas nav saņemts, bet, ja arī būtu atsūtīts, līdz izmeklēšanas beigām tas netiktu rādīts. Sīkāku izklāstu par izmeklēšanu sniegs nākamnedēļ.
Neatkarīgās žurnālists Viesturs Radovics ļoti labprāt dotos uz Irāku vai Afganistānu, aktīvu interesi par šāda veida braucieniem viņš Aizsardzības ministrijai izrāda jau divus gadus, bet līdz šim viņš aizvizināts tikai līdz Ādažu poligonam.
Aizsardzības ministrijas (AM) Sabiedrisko attiecību departamenta vadītāja Anda Baraškina informēja: "Materiālus no Afganistānas neesam saņēmuši, kad žurnālisti atgriezīsies no brauciena, tad noformēsim pieņemšanas un nodošanas aktu un saņemsim gatavo produktu. Fotogrāfijas no Afganistānas var aplūkot laikrakstā Diena."
"Aizbraukušie žurnālisti ir pieredzējuši un profesionāli darbā karstajos punktos, bet tas nenozīmē, ka Aizsardzības ministrija varēja iztikt bez konkursa. Konkurss dotu iespēju aizbraukt uz Afganistānu un gūt pieredzi šāda veida sižetu veidošanā tiem žurnālistiem, kuriem trūkst resursu, lai darītu to patstāvīgi," domā asociētā profesore masu komunikācijas teorijā Inta Brikše. "Noteikti vajadzēja dot iespēju arī krievu valodā iznākošo laikrakstu žurnālistiem, jo pastāv visai liela krievu un latviešu mediju telpas nošķirtība. Aizsardzības ministrijai nav tiesību cenzēt žurnālistu veidotos materiālus, jo, ja pilnvērtīgākai informācijai nepieciešams filmēt kaut ko papildus, žurnālistiem tas ir jādara. LTV lēmumu nerādīt sižetus no Afganistānas vērtēju kā bezjēdzīgu."
Latvijas Universitātes lektors Ābrams Kleckins uzskata, ka korektāk, protams, būtu bijis aptaujāt arī citus žurnālistus, tomēr, viņaprāt, šoreiz konkursu nokārtojusi pati dzīve, jo uz Afganistānu aizbrauca žurnālisti ar lielu pieredzi darbā karstajos punktos. "Deviņi no desmit priekšniekiem noteikti rīkotos tāpat kā Aizsardzības ministrija. Man nav pamata apšaubīt šo žurnālistu objektivitāti. Iespējamo risinājumu, lai turpmāk nerastos šāds krass nosodījums, redzu šādu – ja žurnālists ir cītīgi mācījies, strādājis, viņš varētu iesniegt ministrijā savu projektu ar redzējumu par iespējamo materiālu, reportāžām, bet viņu nebūtu, tā teikt, jāliek vienā maisā ar profesionāļiem. Šādas reportāžas ir sabiedrības interesēs, tādēļ mierīgā ceļā visiem kopā – laikrakstu redakcijām, televīzijām, ministrijai – jāapspriež ar šādiem braucieniem saistītie jautājumi, jo reti kurš medijs ir tik bagāts, ka var bez palīdzības aizbraukt uz Irāku vai Afganistānu," spriež Ā. Kleckins.Latvijas karavīri misijā Irākā mainīs dislokācijas vietu 
LETA  08/04/05    No nākamā gada Latvijas karavīri, kas atrodas starptautiskajā miera nodrošināšanas misijā Irākā, dienēs Dānijas militāro vienību sastāvā, līdz ar to viņiem arī būs jāmaina dislokācijas vieta, aģentūrai LETA pastāstīja Aizsardzības ministrijas valsts sekretārs Edgars Rinkēvičs.
Ministrija ir saņēmusi apliecinājumu no Dānijas aizsardzības ministra, ka šī valsts ir gatava uzņemt savā kontingentā Irākā arī latviešus.
Dāņi patlaban atrodas "britu paspārnē", kas ir atbildīgi par Dienvidirākas reģionu. Tas nozīmē, ka Latvijas karavīriem būs jāmaina arī dislokācijas vieta.
Rinkēvičs norādīja, ka jaunā dienesta vieta drošības ziņā nav nedz labāka, nedz sliktāka, jo visā Irākā joprojām pastāv dažādi draudi.
Rinkēvičs atzīmēja, ka Saeimai vēl būs jālemj par Latvijas karavīru misijas pagarināšanu Irākā, jo spēkā esošais likums paredz dalību operācijā līdz šā gada beigām.
Dāņiem Irākā ir 400 līdz 500 karavīru kontingents. Savukārt no Latvijas misijā patlaban piedalās 133 karavīri.
Jau ziņots, līdz šim Latvija atradās Polijas vadītā kontingenta sastāvā, taču šīs valsts valdība aprīlī paziņoja par sava militārā kontingenta izvešanu no Irākas gada beigās. 

Sociālo pakalpojumu attīstībā no ES fonda ieguldīs 1,5 miljonu latuDELFI  08/04/05    Latvijā tiks īstenoti 16 Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) līdzfinansēti projekti, kas paredz uzlabot alternatīvās sociālās aprūpes un sociālās rehabilitācijas pakalpojumus visos Latvijas reģionos, projektu kopējās izmaksas ir vairāk nekā 1,5 miljoni latu. 
Labklājības ministrijas Komunikācijas departaments informēja, ka projekti paredz veidot, attīstīt vai paplašināt dienas centrus vairākām sociālās atstumtības riska grupām - pensionāriem, cilvēkiem ar invaliditāti, jaunajām māmiņām, no vardarbības cietušām sievietēm. 
Sociālās aprūpes un sociālās rehabilitācijas centru telpas tiks izremontētas un pielāgotas cilvēkiem ar funkcionāliem traucējumiem. Citi projekti savukārt paredz veidot specializētas darbnīcas un iegādāties jaunas darba iekārtas, kas pielāgotas cilvēkiem ar invaliditāti. 
Šie projekti palīdzēs risināt Latvijai aktuālo problēmu – alternatīvu sociālo pakalpojumu trūkumu. Latvijā tradicionāli ir attīstīti institucionalizēti ilgstošās sociālās aprūpes pakalpojumi, piemēram, vecāka gadagājuma cilvēkiem un cilvēkiem ar garīga rakstura traucējumiem. Pieprasījums pēc pansionātiem ir lielāks, nekā valsts un pašvaldības spēj nodrošināt. Vienlaikus daudzi šajās institūcijas mītošie cilvēki varētu dzīvot ārpus pansionātiem, savā pašvaldībā, saņemot institucionālajai aprūpei alternatīvus pakalpojumus, kā tas ir citviet Eiropā. 
Projektu rezultātā mērķa grupu cilvēki apgūs nepieciešamās darba iemaņas, atjaunos patstāvīgai dzīvei nepieciešamās sociālās un pašaprūpes prasmes. Alternatīvu pakalpojumu pieejamība vietējā pašvaldībā sekmēs ne tikai klientu, bet arī viņu ģimeņu dzīves līmeni. Nodrošinot projekta mērķa grupām neatkarīgu dzīvi, iegūs arī viņu ģimenes locekļi, kuri varēs atgriezties darba tirgū un aktīvāk iesaistīties sabiedrības dzīvē. 
Strenču psihoneiroloģiskā slimnīca īstenos inovatīvu projektu, kas paredz izveidot četras specializētās darbnīcas cilvēkiem ar psihiskās veselības traucējumiem. Katrā darbnīcā paredzētas piecas darba vietas, kurās pus gada laikā tiktu apmācīti un darba iemaņas galdniecībā, veļas mazgāšanā, dārzkopībā, apzaļumošanā, amatniecībā un rokdarbos iegūtu 40 cilvēki. Projekta izmaksas ir vairāk nekā 127 tūkstoši latu. 
Savukārt Daugavpils rajona padome Naujenē bērnu nama telpās iecerējusi izveidot atbalsta centru “Avotiņi” nepilngadīgām, neprecētām grūtniecēm, un jaunajām māmiņām. Centrs būs paredzēts astoņām jaunietēm, kuras varēs iegūt nepieciešamās sociālās prasmes un iemaņas, saņemt speciālistu palīdzību. Centrā būs virtuve, kur jaunās māmiņas mācīsies gatavot ēst sev un savam mazulim. Šāda veida palīdzība Latgales reģionā līdz šim nav piedāvāta. Projekta izmaksas ir gandrīz 114 tūkstoši latu. 
14 projektus īstenos pašvaldības vai to struktūrvienības, divus – valsts iestādes, pa vienam - privātuzņēmums un nevalstiska organizācija. Katra projekta izmaksas ir atšķirīgas, tās svārstās no 15 līdz 156 tūkstošiem latu. 80 % no īstenojamo projektu izmaksām sedz ERAF, bet 20 % ir valsts un pašvaldības finansējums. 
Pavisam ERAF grantu shēmas “Alternatīvo sociālās aprūpes un sociālās rehabilitācijas pakalpojumu attīstība” konkursam tika iesniegti 42 projektu pieteikumi, no kuriem tika apstiprināti 16 kvalitatīvākie. 

Valdībās un partijās...

Kiršteins Saeimas vēlēšanās vēlas startēt kopā ar TB/LNNKLETA  07/29/05    Saeimas deputāts, bijušais tautpartijietis Aleksandrs Kiršteins nākamajās parlamenta vēlēšanās vēlētos startēt sarakstā, kurā būtu apvienojusies partija "Tēvzemei un Brīvībai"/LNNK (TB/LNNK), organizācija "Visu Latvijai" un citi nacionāli domājoši cilvēki, šodien ziņo laikraksts "Latvijas Avīze". 
Deputāts laikrakstu informējis, ka vēlas palikt politikā, taču jaunu partiju dibināt negrasās. Viņš uzskata, ka "tēvzemieši" veidos kopīgu sarakstu ar citiem nacionālajiem spēkiem, un šāda deputātu kandidātu liste 9.Saeimas vēlēšanās varētu saņemt pat 40 procentus vēlētāju balsu. 
Kiršteins piebildis, ka TB/LNNK nodomu veidot kopīgu vēlēšanu sarakstu ar citiem nacionāļiem neatzīs vismaz līdz nākamā gada pavasarim. 
Saeimas deputāts Juris Dobelis (TB/LNNK) savukārt teicis, ka sarunas ar Kiršteinu ir bijušas, taču tikai par sadarbību, nevis par kopīgu sarakstu. Tomēr viņš neizslēdza, ka "tēvzemieši" varētu veidot kopīgu sarakstu ar citiem nacionāli domājošajiem. 
Dobelis pieļāva, ka tuvākajā laikā varētu rasties arī cita nacionāla partija, kas konkurētu ar "TB"/LNNK. 
LSDSP par pievienošanos Rīgas domes koalīcijai prasa divas komitejasLETA  07/29/05    Ja Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) frakcija pievienosies Rīgas domes valdošajai koalīcijai, tā pretendēs uz divu komiteju vadītāju amatiem, aģentūrai LETA teica LSDSP frakcijas priekšsēdētājs Jānis Dinevičs. 
Visticamāk, LSDSP prasīs Satiksmes un transporta lietu komitejas un Sociālo jautājumu komitejas priekšsēdētāja amatu. 
Uz vēl vienu, ceturto, vicemēra amatu LSDSP nepretendēšot, jo uzskata, ka pēc Jura Lujāna (LPP) aiziešanas no domes, vicemēru skaits ir jāsamazina, un ideālā variantā pietiktu tikai ar vienu vicemēru, kas aizvieto mēru viņa prombūtnes laikā. 
LSDSP frakcija vēlas būt pilntiesīgs koalīcijas partneris un nesamierināsies ar kaut kādiem divpusējiem līgumiem ar partiju "Jaunais laiks" (JL), uzsvēra Dinevičs. 
LSDSP prasības esot tikušas darītas zināmas domes priekšsēdētājam Aivaram Aksenokam (JL) 28.jūlija rītā pirms ārkārtas sēdes, kurā tika lemts par pilsētas izpilddirektora Ērika Škapara (JL) atbrīvošanu no amata. 
"Tad Aksenoks jutās kā uz karstas pannas un bija gatavs runāt ne tikai par LSDSP pievienošanos esošajai koalīcijai, bet pat par "varavīksnes koalīcijas" veidošanu kopā arī ar citām kreiso partiju frakcijām," apgalvoja Dinevičs. 
"Tagad, kad izbīlis par varas zaudēšanu Rīgas domē pārgājis, JL atkal gatavojas strādāt koalīcijā, kurā ir tikai 31 deputāts," piebilda LSDSP pārstāvis. 
Dinevičs ir pārliecināts, ka paša JL interesēs ir aicināt LSDSP frakciju pievienoties valdošajai koalīcijai, jo ar pašreizējo koalīcijas sastāvu tā pārstāvim Aksenokam diez vai izdosies noturēties pie varas visus četrus gadus. 
"Ja JL neatteiksies no savām iedomām par valsts budžeta naudas sadali atbilstoši partiju ietekmei Saeimā, nekāda budžeta, visticamāk, nebūs un Aigara Kalvīša (TP) valdība kritīs, kas radīs jaunas kolīzijas arī Rīgas domē," ir pārliecināts Dinevičs. 
Aksenoks esot aicinājis LSDSP frakcijas pārstāvjus uz sarunām arī tad, kad bija samilzusi krīze ap Vides komitejas vadību. 
"Mēs bijām šokēti, kad gaidītās nopietnās sarunas vietā par turpmāko sadarbību Rīgas domē no Aksenoka sagaidījām tikai vienu jautājumu: kāpēc jums nepatīk Marika Žuravļova," teica Dinevičs. 
Balsojumā par izpilddirektora Škapara atbrīvošanu no amata LSDSP esot "nodevusi" ne tikai Latvijas Pirmā partija, kas pirmā sāka runāt par Škapara atlaišanu, bet arī opozīcijas partneri - apvienības "Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā" (PCTVL) frakcija un "Dzimtene"/LSP, kuri nepiedalījās balsojumā. Tomēr LSDSP frakcijas vadītājs ir pārliecināts, ka "ideja par kreisi centriskas koalīcijas iespējamību Rīgas domē vēl nav mirusi". 
Repše akcentē privātās lietas
Baiba Lulle,  NRA  07/30/05    Einars Repše prasīja ziedot partijas izveidošanai un saņēma trešdaļu miljona Publiskajā telpā un medijos savulaik harismātiskais Jaunā laika (JL) vadītājs vairāk parādās saistībā ar personiskajām un vērienīgajām biznesa aktivitātēm, nevis tiešajiem aizsardzības ministra darba pienākumiem.
E. Repše kļuvis par pastāvīgu žurnāla Privātā Dzīve klientu – te ziņas par kārtējo jauno draudzeni, te par vērienīgajiem remontdarbiem iegādātajos nekustamajos īpašumos, par helikoptera konstruēšanu, ekstremāliem hobijiem, par tūrisma firmas dibināšanu kopā ar draudzeni, par motocikla labošanu un braukšanu, par it kā notikušajām laulībām, tūrisma biznesam iegādātu jahtu par pusmiljonu eiro, kas it kā uzdāvināta līgavai, un citu. 
Viss liecina par nopietnu pievēršanos aktīvam biznesam. Lai E. Repšes un draudzenes Rūtas Raginskas martā nodibinātais tūrisma uzņēmums Sirocco varētu iegādāties pamatlīdzekļus, acīmredzot arī minēto jahtu, E. Repše a/s Baltic International Bank ieķīlāja savas kapitāldaļas uzņēmumā – komercķīlas nodrošinātā prasījuma maksimālā summa – 632 524 lati. Uz šā fona nopietna neizklausās E. Repšes palīga Dana Titava taisnošanās, ka E. Repše uzņēmuma darbā aktīvi neiesaistīšoties. Gada sākumā Repše ieķīlāja arī SIA Rāznas priedes kapitāldaļas. Ķīlas summa – 2 111 899 lati. 
Pētot 2003. gadā ņemto kredītu un nekustamo īpašumu iegādes nosacījumus, vēl turpina eksistēt Parlamentārās izmeklēšanas komisija, kura, pēc tās vadītāja Jāņa Lagzdiņa (TP) teiktā, gaida Korupcijas novēršanas biroja (KNAB) un Valsts ieņēmumu dienesta (VID) atzinumus. TP, kas ar JL daļēji cīnās par to pašu elektorātu, būtu ieinteresēta izmeklēšanu novilcināt un ar kādiem atklājumiem nākt klajā neilgi pirms 9. Saeimas vēlēšanām. Iepriekšējais komisijas vadītājs Jānis Šmits (LPP) uzskata, ka lieta tika "pētīta ļoti lēni", gan VID, gan KNAB atzinumu sniegšanu, viņaprāt, apzināti pastāvīgi atlika. J. Lagzdiņš nedomā, ka notiek apzināta vilcināšanās, bet komisija izmeklēšanas iestādes nesteidzinot, jo ir ieinteresēta saņemt kvalitatīvus atzinumus. 
Politiķi, politologi uzskata – ja vien KNAB un VID saistībā ar E. Repšes vēl kā premjera biznesa darījumiem neatrod pārkāpumus, no juridiskā viedokļa viņam aizraušanos ar biznesu un asu izjūtu hobijiem pārmest nevar. Vēl gan paliekot politikā nebūt ne mazsvarīgais morāles aspekts, par ko viedokļi nav tik viennozīmīgi. Turklāt Parlamentārā izmeklēšanas komisija secinājusi, ka daļu no saviem nekustamā īpašuma darījumiem E. Repše kārtojis darba laikā un valdības ēkā, lai gan viņš apgalvoja: kā amatpersona viņš nekādus darījumus ar nekustamajiem īpašumiem nav veicis. Runas par iespēju veltīt pietiekami lielu uzmanību tiešajiem, toreiz vēl premjera, pienākumiem raisīja arī viņa 2002. gada amatpersonas deklarācijā uzrādītā ASV uzņēmumu akciju 55 282 latu vērtībā iepirkšana. Biržu spekulanti bilda, ka daudz pieticīgākas spekulācijas biržās prasa pastāvīgu sekošanu līdzi notiekošajām. Nenoliedzamas bija arī E. Repšes kā premjera darbaspējas, par ko liecināja arī viņa valdības sēžu vadīšana un informētības izrādīšana ar katru jautājumu, dokumentu. Pēc viņa valdības gāšanas ierindas deputāta statusā E. Repše gan Saeimas plenārsēdēs, gan komisiju, gan JL frakcijas sēdēs un koalīcijas kopsēdēs izrādīja aizvien mazāk iniciatīvas, intereses, bieži bija iegrimis nodarbēs ar portatīvo datoru, mobilo tālruni, pameta sēžu telpas. Sociologs Aigars Freimanis spriež, ka uz mesiānismu tendētais E. Repše, nebūdams pirmais, vairs nevar sastādīt darba kārtību un zaudē motivāciju izpausties politikā. Arī pašlaik – "daudz vairāk tiek rakstīts par viņa personisko dzīvi, attiecībām ar līgavu, lidaparāta konstruēšanu, māju būvi, tūrisma biznesu, kuģa lietu, un viņš galvenokārt parādās kā cilvēks, kurš vairāk laika veltī hobijiem un personiskajam biznesam, nevis saviem tiešajiem pienākumiem". 
No aizsardzības ministra darbības A. Freimanim atmiņā palicis ātri noplakušais skandāls par ministrijas it kā nesamērīgi dārgu un nekvalitatīvu cimdu iepirkumu un E. Repšes vizīti Irākā saistībā ar naudas maksāšanu kareivjiem uz kartēm, kuras tur nevar izmantot. Aptaujās viņš minēts kā nepopulārākais vai dažkārt otrs nepopulārākais ministrs, E. Repšes vārds vēl parādās saistībā ar pāris reprezentatīviem oficiāliem pasākumiem, bet no paša iniciatīvām minama ierosme stiprināt zemessardzi un ļaut zemessargiem mājās turēt ieročus kaujas gatavībā, lai būtu "apbruņota tauta, kas būtu gatava stāvēt par zemi". Vēl pagājušā gada nogalē E. Repše nobremzēja paša iepriekš izlolotā informācijas analīzes dienesta nolikumu, iebilstot pret tā kā īpašas drošības iestādes, "superspecdienesta" veidošanu. Pašplūsmā aizsardzības ministrs atstāja Jūras spēku likstas ar kuģu degvielas iegādi, kad Iepirkumu uzraudzības birojs liedza bruņotajiem spēkiem slēgt līgumu par kuģu degvielas piegādi, kas draudēja ar nespēju dienestam pildīt funkcijas. Par Aizsardzības īpašuma valsts aģentūras valdījumā esošās ēkas Ventspilī nekopšanu Ventspils domes Administratīvā komisija piespriedusi E. Repšem 50 latu naudas sodu – lēmumu ministrs gan pārsūdzējis. 
Ministrijas preses dienests ziņojis par dažādām E. Repšes aktivitātēm, kuras, ja labi pacenšas, gan var pabāzt zem amata funkciju veikšanas, bet vairāk gan izskatās pēc hobiju apmierināšanas, izmantojot amatu – brīvā kritiena izmēģināšana Aerodiumā (pārrunas par jaunatnes sporta iespējām, treniņiem izpletņlēcējiem, dažādu sporta veidu komandām vai pat militārajām vienībām), Rīgas ekstremālo sporta veidu klubu apmeklēšana ("izvērtēt iespējamos sadarbības jautājumus un virzienus"), Alūksnes un Gulbenes apsekošana ar helikopteru (lai apsekotu reģionu pēc vētras postījumiem).
Epizodiski E. Repše ieminas arī par partijas lietām, iebildis pret Nilu Mužnieku Cilvēktiesību biroja vadītāja amatā, runājis par pārējo trīs koalīcijas partiju sazvērestību pret JL, draudējis ar budžeta neapstiprināšanu un sekojošu valdības krīzi, ja koalīcija neatbalstīs viņa aizstāvēto ideju par naudas sadali budžeta grozījumos pēc partiju kvotu principa. Tiesa, par šiem jautājumiem ne mazāk izteikušies ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš un tieslietu ministre Solvita Āboltiņa, kuri arī par citām tēmām aizvien vairāk dzirdami koalīcijas publisko izteikumu kaujās. Koalīcijas padomes sēdēs nereti uzstājas arī izglītības ministre Ina Druviete un elietu ministrs Jānis Reirs, Saeimas frakcijas vadītājs Kārlis Šadurskis, bet, pēc Augusta Brigmaņa novērojumiem, par galveno JL runasvīru kļuvis Edgars Jaunups, kurš pat nav partijas valdes loceklis. Tiesa, arī E. Repše "cenšas argumentēt savu viedokli, bet ne ar briesmīgi striktu uzstājību, un nevar teikt, ka viss atstāj paliekošu zīmogu". 
Zemkopības ministrs Mārtiņš Roze (ZZS), kurš strādājis visās 8. Saeimas valdībās, atzīst, ka to, kas notiek citas partijas iekšienē, ir grūti novērtēt, bet viņam nekad nav bijusi saprotama lēmumu pieņemšana JL. 
Daži politiķi un politologi domā, ka E. Repšes loma partijā, neapšaubāmi, joprojām ir liela, taču tā samazinās, un 9. Saeimas vēlēšanās Repšes faktoram būs daudz mazāka loma nekā 2002. gadā. Par pilnīgu novēršanos no partijas un aiziešanu no tās vadības runāt vēl nevarot. Tāpat nevar pārmest 312 054 latu atbalstītāju naudas saņemšanu par neko, lai arī uz jautājumu par neizpildītiem solījumiem E. Repšem reiz nācās atbildēt ar: "Kā varēja nesolīt!" Lūdzot tautu viņam ziedot, E. Repše prasīja "vienreizēju, neatsaucamu honorāru" par partijas izveidošanu, "darbu uzsākot". Partija tika izveidota, bet jautājums – vai nepieciešams arī honorārs, "darbu turpinot"? 
***
Viedokļi
Jānis Lagzdiņš, TP Saeimas frakcijas adītājs, E. Repšes darījumu parlamentārās izmeklēšanas komisijas vadītājs:
– Ja visas Repšes vērienīgās biznesa aktivitātes ir likuma ietvaros, nav nekādu tiesiska rakstura iebildumu, bet politiskās morāles aspektu es labāk atturēšos komentēt, lai to dara vēlētāji. Arī honorāra saņemšanu par partijas izveidošanu turpinās vērtēt sabiedrība. Domāju, uz 9. Saeimu Repšes faktors tā nenostrādās kā uz 8. Saeimu. Repše, šķiet, attālinās no aktīvās politikas, tās procesos un politikas veidošanā piedalās pasīvi, salīdzinot, piemēram, ar Aināru Šleseru, savulaik ar Andri Šķēli un citiem partiju līderiem. Viņam ir ļoti daudz hobiju, vaļasprieku, un viņam, šķiet, ir maz laika nodarboties ar valsts un partijas lietām. Repše, neapšaubāmi, joprojām ir ietekmīgs politiķis, kaut vai tādēļ vien, ka viņš ir partijas vadītājs, bet domāju, ka viņa ietekme pakāpeniski samazinās. Kā koalīcijas partijas pārstāvis pat vēlētos, lai JL būtu stingrāka, noteiktāka vadība.
Aigars Freimanis, sociologs, Latvijas Fakti direktors:
– Repše medijos lielākoties parādās kā cilvēks, kas vairāk laika veltī hobijiem un personiskajam biznesam, nevis saviem tiešajiem pienākumiem. Būdams aizsardzības ministrs, viņš nav pirmais cilvēks, kas var noteikt dienaskārtību, tādējādi viņš zaudē motivāciju izpausties politikā. Repšes faktors uz 9. Saeimu noteikti nenostrādās tādā līmenī kā uz 8. Saeimu. Četri gadi aktīvajā politikā ir pietiekami ilgs laiks, lai cilvēki viņu pieskaitītu pie tās politiskās elites, kuru Repše pats kritizējis. Neredzu JL nevienu citu ar līdera potenciālu. Līdera aizmetņi bija Valdim Dombrovskim, kurš, strādājot Eiropas Parlamentā, attālinājies no Latvijas iekšējām norisēm. Nedomāju, ka līderis varētu būt Kariņš, kas ļoti daudzās situācijās un profesionālajos jautājumos ir bezpalīdzīgs, Kārlis Šadurskis, kas izskatās pēc provinciāla, pārspīlēta moralizētāja, centīgais ierēdnis Aivars Aksenoks vai kāds cits.
Augusts Brigmanis, ZZS Saeimas frakcijas adītājs:
– Cik liela ir Repšes ietekme partijā, neņemos spriest, katrā ziņā koalīcijas sanāksmēs viņš joprojām piedalās un izsaka viedokli par JL pozīciju tādā vai citā jautājumā. Piemēram, budžeta dalīšanas ideja bija Repšes, ko viņš pēdējā koalīcijas sēdē kādu pusstundu argumentēja. Neteiktu, ka Repše savu viedokli cenšas aizstāvēt ar striktu uzstājību un ka viss viņa teiktais atstāj paliekošu zīmogu, ja koalīcijas partneriem ir citāds viedoklis. Vispār koalīcijas partijas cita uz citu raugās ar neuzticību, meklē ierosmēm zemtekstus un domā, ka labāk tās noraidīt, lai beigās neiznāk nezin kas. Par specifiskiem, fundamentāliem jautājumiem padomes sēdēs izsakās arī Krišjānis Kariņš, Ina Druviete, Jānis Reirs, Solvita Āboltiņa, bet pamatā viņu runas vīrs ir Edgars Jaunups, citreiz arī Kārlis Šadurskis. Tādi panākumi Repšem kā 8. Saeimā nebūs, lai gan būs noteikta proletariāta daļa atbalstītāju.
Jānis Ikstens, politologs, Vidzemes augstskolas profesors:
– Tik spoži panākumi Repšem un JL kā 2002. gadā uz 9. Saeimu nebūs. JL gan prasmīgi uztur iespaidu par atrašanos ienaidnieka ielokā, ka viņi atstāti vienatnē ar vecajiem blēžiem. Uz daļu sabiedrības tas noteikti nostrādās, pat neraugoties uz pieticīgo veikumu. Pagaidām neredzu nekādas liecības par Repšes ietekmes dramatisku zudumu partijā. Varbūt atrāviens no citiem JL politiķiem vairs nav tik spēcīgs, bet Repše joprojām ir pirmā figūra JL. Uzstādījums prasīt naudu par kalpošanu sabiedrībai pēc definīcijas ir ačgārns, bet, ja jau bija cilvēki, kas viņam tos 312 tūkstošus sameta, lai nevaino citus, ja Repše izdomās nodoties saviem hobijiem, piemeklējot kārtējo argumentu aiziešanai no politikas: jāglābj Latvijas lauksaimniecība vai tūrisma industrija. Tas neatgriezeniski iedragātu paša Repšes tēlu, JL popularitāti un arī jau tā niecīgo sabiedrības uzticēšanos partijām. Ieķīlātā izklaide 
Aivars Ozoliņš,  Diena  07/30/05    "Repše izklaidējas" — tas ir trāpīgākais no dzirdētajiem politiskās dzīves baudītāja rīcības mērķu un motīvu raksturojumiem. Taču garlaicība acīmredzot tikai aug, un Repšes izklaides kļūst arvien dārgākas un riskantākas. Jaunākā — vēl gandrīz pusmiljona eiro aizņemšanās motorjahtas iegādei — piedienētu varbūt kādas Āfrikas valstiņas, taču ne NATO valsts Latvijas aizsardzības ministram.
Tiesa, neko acīmredzami kriminālu Repše nedara, valsts aizsardzības budžetu neizzog, kā piedienētu darīt trešās pasaules valstiņas ministram, un jau tas vien Latvijā daudziem acīmredzot šķiet sasniegums. Taču ir jautājums par Repšes darbošanās lietderīgumu, un ne jau tikai savai partijai. Vēlētāji laikam gan balso par politiķiem, lai tie strādātu viņu labā. Repše atklāti rāda, ka — nekā — viņš ir politikā, lai pašam būtu interesanti. 
Protams, ja vēlētājiem svarīgākais ir, lai Repše izklaidējas, tad jau ievēlējuši īsto. Dažiem pat acīmredzami zagļi šķiet apbrīnas vērti tāpēc, ka valsts amatus veikli izmanto, lai noslauktu valsti, proti, savus vēlētājus. Uz šādu politbiznesmeņu fona Repše tiešām ir tikai parādos iestidzis pleibojs. Turklāt, nogarlaikojies Latvijas bankas smilšukastē, kur tik vien spēļu mantiņu kā paštaisīti bruņotie spēki, un izdomājis izklaidēties politikā, bija atklāti pateicis, ka "esmu gatavs man piedāvāto darbu uzņemties, ja tiek piedāvāts atbilstošs finansējums", proti, "vienreizējs neatmaksājams honorārs" — miljons latu. Vēlētāji saziedoja tikai trešdaļu prasītā, tā ka paši vien vainīgi. Politika sāka apnikt, līdzko Jaunais laiks nedabūja 51 vietu Saeimā (vainīgi atkal tie paši), bet lidmašīnas, motocikli, meitenes, džipi, jahta un citas rotaļlietas maksā dārgi. Tikai šķiet, ka tas nav gluži tas darbs, ko vēlētāji viņam piedāvāja uzņemties. 
Repšes parādu piramīda (to būvēt droši vien iemācījās, uzraudzīdams, kā savējo būvēja Lavents) turpina augt. Pērn Repšes deklarētās parādsaistības bija sasniegušas 1,4 miljonus latu. Šā gada sākumā visu parādsaistību piramīdu viņš ieķīlāja Valērija Belokoņa bankā Baltic International Bank. Valsts ieņēmumu dienests konstatējis līdzekļu pārtēriņu; Repše to noliedz un, kamēr VID turpina pārbaudi, pārgalvīgi aizņemas no Belokoņa vēl 420 tūkstošus eiro. Viņa padomnieks Titavs skaidro, ka šis darījums neesot saistīts ar "ministra kā privātpersonas" kredītsaistībām, jo naudu aizņēmies Repšem daļēji piederošais uzņēmums Sirocco. To Repše kopā ar draudzeni martā izveidoja tieši jahtas pirkšanai un tūrisma biznesa izvēršanai. 
"Ministrs kā privātpersona" būtu labs apzīmējums ne Repšem vien. Taču aizsardzības ministrs Repše ir ieķīlājis sevi vienam uzņēmējam, un jāšaubās, vai būtu saņēmis šādus kredītus, ja nebūtu bijis premjerministrs un ministrs. "Viņš ir devīgs draudzībā, bet arī prasa lojalitāti," par Belokoņu savulaik teikusi kāda viņa paziņa.
Belokoņs 2002.gadā presē izteicās, ka lidmašīnu un jahtu vēl nevarot atļauties, jo gribot "labu", nevis "pusmiljona jahtu". Par pusmiljonu Belokoņa naudas no kāda ofšora pirktā Repšes motorjahta esot itin laba — "lielākā Baltijā". Nez, turīgajiem klientiem par papildu samaksu vai kredītu procentu atlaidēm tiks piedāvāts arī "aizsardzības ministrs kā privātpersona", kas pasniedz kokteiļus?

Premjers audzina ministrus
LETA  08/01/05    Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP) šodien aicināja ministrus ievērot noteikto kārtību dokumentu iesniegšanai valdībā un necensties jautājumus pieteikt izskatīšanai ārpus kārtas. Valdības vadītājs sacīja, ka pēdējā laikā valdības darba kārtībā pēdējā brīdī tiek iekļauti daudzi papildu jautājumi un Valsts kanceleja ir norādījusi, ka nereti tie nav juridiski korekti noformēti.Premjers uzvēra, ka šāda prakse var novest pie kļūdainu valdības lēmumu pieņemšanas, kurus pēc tam būs grūti izskaidrot sabiedrībai. Šāda pieredze neveicina pienācīgu nevalstiskā sektora iesaistīšanu lēmuma pieņemšanas procesā. 
Pēc Kalvīša teiktā, kā ārpus kārtas valdības darba kārtībā varētu iekļaut tikai "degošas lietas". Pārējos dokumentus būtu lietderīgi vispirms izskatīt Ministru kabineta komitejas sēdē. Patlaban valdības komitejas sēdēs, pēc premjera ieskatiem, tiek izskatīts pārāk maz jautājumu - aptuveni pieci vai seši. 
Ministru kabineta preses sekretārs Aivis Freidenfelds informēja, ka Kalvītis ir parakstījis rezolūciju visiem ministriem, lūdzot nodrošināt organizētu un plānveidīgu savas vadītās ministrijas vai sekretariāta darbu. 
Premjers mudina likumos un citos tiesību aktos dotos uzdevumus izpildīt laikus un ievērojot noteikto saskaņošanas kārtību, bet ne iesniedzot projektu uz valdības sēdi kā steidzamu dienu pirms likumā vai citā tiesību aktā noteiktā termiņa beigām. 
Šāda kārtība, pēc Ministru prezidenta teiktā, uzlabos valdības darba kvalitāti un veicinās izsvērtu lēmumu pieņemšanu. 
Uzdevuma neizpildes gadījumā saskaņā ar koalīcijas līgumu valdības vadītājs sola attiecīgajam ministram izteikt publisku aizrādījumu par neapmierinošo darbu no profesionālā viedokļa. 
ZZS un "Jaunie demokrāti" neizslēdz startu Saeimas vēlēšanās ar vienotu sarakstu 
LETA  08/02/05    Partija "Jaunie demokrāti" (JD) un Zaļo un zemnieku savienība (ZZS) kopā ar reģionālajām partijām varētu veidot vienotu kandidātu sarakstu 9.Saeimas vēlēšanās, šodien pēc sarunām Saeimā neizslēdza ne ZZS Saeimas frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis, ne JD līderis Māris Gulbis.
Abu partiju pārstāvji esot pārrunājuši programmatiskos jautājumus. Abi politiķi akcentēja reģionu attīstību kā vienu no galvenajām prioritātēm. "Reģionu lietās uzskati mums ir līdzīgi," sacīja Brigmanis.
Viņš informēja, ka arī ZZS vadība iecerējusi tikties ar reģionālo partiju līderiem, arī ar partijas "Latvijai un Ventspilij" vadītāju Aivaru Lembergu, lai pārrunātu sadarbības iespējas.
Vaicāts par Lemberga lomu abu partiju sarunās, Brigmanis akcentēja viņa nopelnus Ventspils attīstībā. "Kamēr Rīgā notiek ķīviņi par krēsliem, pilsēta [Ventspils] attīstās, neskatoties uz to, ka "truba" ir ciet," sacīja politiķis.
"Tas būs grūts uzdevums nosēdināt visas reģionālās partijas pie viena galda, tomēr pie šā projekta ir jāstrādā, lai iegūtu vismaz 30 vietas Saeimā," sacīja Gulbis.
Gulbis vēloties, lai topošajā apvienībā toni noteiktu "jaunas politiķu sejas".
"Jauniem politiķiem ir jānomaina vecā elite, jo viens otrs [politiķis] sevi jau ir izsmēlis," atbildot uz žurnālistu jautājumu par viņa attieksmi pret Saeimas priekšsēdētāju un ZZS vadītāju Ingrīdu Ūdri, kas šodien nepiedalījās abu partiju sarunās, sacīja Gulbis.
Piesaistīt jaunus politiķus ZZS rindās Gulbim šodien esot solījis arī Brigmanis. To apstiprināja arī pats politiķis, gan nevēloties atklāt jauno līderu vārdus.
Gulbis pauda cerību, ka ZZS atbalstīs viņa priekšlikumus šā gada valsts budžeta grozījumiem par finansējuma palielināšanu iekšlietu sistēmā strādājošo algām. Kā informēja Gulbis, viņš rosinās šim mērķim šogad atvēlēt 20 miljonus latu.
Brigmanis uzsvēra, ka ZZS ir koalīcijas partija un tai ir jāpakļaujas noteiktai disciplīnai - ja vienošanās netiks panākta ar valdošajām partijām, ZZS šo priekšlikumu tomēr nevarēs atbalstīt.
Abu partiju sarunas, piesaistot ekspertus, turpināsies, norādīja politiķi. 

Šā gada budžeta grozījumos partijām būs jāvienojas par 88 miljonu sadaliLETA  08/02/05     Valdību veidojošām partijām šā gada budžeta grozījumos būs jāvienojas par vairāk nekā 88,7 miljonu latu sadali, liecina aģentūras LETA rīcībā esošais Finanšu ministrijas (FM) sagatavotais 2005.gada valsts budžeta grozījumu projekts. 
Pirmdien FM sagatavotais projekts tika iesniegts koalīcijas partijām. 
Kopumā budžeta grozījumos paredzēts sadalīt 132,6 miljonus latu. Gandrīz 44 miljoni latu politiķiem būs jānovirza obligāti veicamo pasākumu vai likumos noteikto uzdevumu izpildei. Par atlikušo summu - vairāk nekā 88,7 miljoniem latu - būs jāvienojas valdību veidojošajai koalīcijai. 
Tautas partijas (TP) pārstāvji - finanšu ministrs Oskars Spurdziņš un premjers Aigars Kalvītis - piedāvā atbalstāmo pasākumu sarakstu šīs summas sadalei. 
15 miljonus latu tiek piedāvāts investēt veselības aizsardzības jomā, ko par galveno prioritāti iepriekš nosaukusi gan TP, gan partija "Jaunais laiks" (JL). Tomēr visvairāk - gandrīz 30 miljonus latu - paredzēts piešķirt Zemkopības ministrijai atbalstam lauksaimniekiem. 
Ja tiks apstiprināts atbildīgās ministrijas piedāvājums, vairāk nekā 11 miljonus latus saņemtu Satiksmes ministrija. No šīs summas 6,7 miljonus latus paredzēts atvēlēt valsts dotācijām dzelzceļa pasažieru pārvadājumiem, bet 4,7 miljonus latus papildus novirzītu valsts autoceļu uzturēšanai un rekonstrukcijai. 
Ārlietu ministrijai paredzēti 90 000 latu materiāli tehniskā aprīkojuma atjaunošanai centrālajā aparātā un pārstāvniecībās ārvalstīs, kā arī krīzes centra aprīkošanai, savukārt 91 000 latu - vēstniecības Japānā atvēršanai. 
609 455 lati paredzēti Ekonomikas ministrijai Latvijas eksporta, uzņēmējdarbības veicināšanai. 
Izglītība un zinātnes ministrijai sporta finansēšanai, tai skaitā Pasaules hokeja čempionāta rīkošanai, varētu tikt piešķirti 4,5 miljoni latu. Olimpisko spēļu, Eiropas un Pasaules futbola čempionāta translāciju nodrošināšanai valsts radio un televīzijā paredzēti 200 000 latu. 
Miljons latu paredzēts piešķirt Finanšu ministrijai kā līdzekļi neparedzētiem gadījumiem. Savukārt Valsts ieņēmumu dienestam, lai uzlabotu fizisko personu nodokļu auditu un deklarāciju pārbaudes, tiek piedāvāts papildus piešķirt 515 000 latu. 
2005.gada valsts budžeta grozījumu projektā Tieslietu ministrijai paredzēti 1,355 miljoni latu cietumu uzturēšanai, savukārt Reģionālās attīstības un pašvaldību ministrijai Nacionālā attīstības plāna izstrādei paredzēti 263 000 latu. 
JL pārraudzībā esošajam Īpašu uzdevumu ministra sabiedrības integrācijas lietās sekretariātam integrācijas programmām, iespējams, tiks piešķirti 500 000 latu, savukārt īpašu uzdevumu ministra elektroniskās pārvaldes lietās Jāņa Reira (JL) pārraudzītajam sekretariātam plānots papildus atvēlēt 187 tūkstošus latu. 
Gandrīz 10 miljoni latu, neskaitot deputātu kvotas, par kuru lielumu politiķiem vēl jāvienojas, varētu tikt sadalīti atbilstoši partiju pārstāvniecībai Saeimā. 
Sadaļā "Obligātie izdevumi" gandrīz 10 miljonus latu FM rosina piešķirt bērnu kopšanas un bērnu piedzimšanas pabalstu izmaksai. Sešus miljonus latu piešķirs akcīzes nodokļa atmaksai zemniekiem par iztērēto dīzeļdegvielu, savukārt 2,6 miljonus latu - vētras un plūdu radīto zaudējumu segšanai. 
Kā liecina FM sagatavotais projekts, 4,2 miljoni latu tiks novirzīti ASV valsts prezidenta vizītes, pretterorisma un klasificētās informācijas aizsardzības pasākumu izdevumu segšanai. 2,5 miljoni latu ir nepieciešamais finansējums zinātnes jomai, savukārt 5,1 miljons latu tiks iemaksāts Eiropas Savienības budžetā. 
Par deviņiem miljoniem latu tiks palielināts aizdevumu fonds pašvaldībām. 
Pēc iepazīšanas ar FM piedāvājumu koalīcijas partijas iecerējušas to apspriest ar Spurdziņu. Jau ziņots, ka līdz šim lielākas pretenzijas par budžeta izstrādes principiem ir izteikusi JL. 
Repšes darījumi var izraisīt NATO pretizlūkošanas dienestu interesi
Juris Paiders,  NRA  08/04/05    Iedomājieties NATO ģenerāli, kuram ir pieeja visiem iespējamajiem militārajiem noslēpumiem. Ja šāda ģenerāļa parādi sāk divkāršoties ik gadu. Ja šāda ģenerāļa parādu kopsumma sāk pārsniegt 50 gadu darba algas lielumu. Ja, sasniedzot šādu stadiju, ģenerālis pēkšņi iegādājas izpriecu jahtu par pusmiljonu. Kādus secinājumus izdarītu pretizlūkošanas iestādes? 
Parādos iegrimis ģenerālis, kura aizraušanās ir dārgu un ekskluzīvu pieaugušo rotaļlietu iegāde, ir ideāla ēsma jebkuram citu valstu vai interešu grupu izlūkdienestam. Parādos iegrimušu militāru un politisku noslēpumu glabātāju var ļoti vienkārši motivēt – uzpirkt. 
Tradicionāli militāriem un dienesta noslēpumiem netiek pielaisti cilvēki, kuru dzīvesveids rada pamatotas aizdomas par viņu greizu motivāciju. Militārajā jomā strādājošajiem ar savu dzīvesveidu nav jākompromitē militārā iestāde un nav apzināti un nepārtraukti jācenšas radīt pamats pretizlūkošanas dienestu pastiprinātai uzmanībai.
Šis piemērs varētu būt abstrakts un iederīgs militāro dienestu mācību grāmatā, taču diemžēl Latvijas politiskā realitāte ir tieši tāda. Latvijas aizsardzības ministrs Einars Repše piekopj militārās jomas vadītājam visai dīvainu dzīvesveidu. Kā liecina E. Repšes ienākumu deklarācija, viņa parādu saistības no 2003. līdz 2004. gada beigām gandrīz divkāršojušās. Repšes gada alga, skaitot kopā gan Ministru kabinetu, gan Saeimu, ir vairāk nekā piecdesmit reižu mazāka par viņa parādu saistībām. 
E. Repšes pienākumu lokā ir NATO alianses sadarbība militārajā jomā, un viņam ir jāpārzina Latvijas un NATO visslēpjamākie noslēpumi.
Jaunākie zināmie E. Repšes pirkumi saistībā ar izpriecu jahtu ir vairāk piederīgi Kuveitas prinčiem vai Krievijas oligarhiem. Pusmiljonu vērtas jahtas pirkšanu nevar atļauties pat krietna daļa no Kluba miljonāru sarakstā iekļautajiem, bet šādi R. Abramoviča cienīgi gājieni ir pa kabatai mūsu aizsardzības ministram.
Militārajā jomā tomēr ir nepieciešama nevainojama uzvedība no noslēpumu glabātāju puses. Šāda aizsardzības ministra izvēle ir Latvijas starptautiska kompromitēšana. Taču Latvijas politiskajā kultūrā viss šķiet normāli un nedz partijas biedri, nedz deputāti un pat Ministru prezidents nesaredz notiekošajā nekādu nenormālību.
2003. gadā Latvijas Saeima pat nodibināja īpašu komiju E. Repšes saimnieciskās darbības vērtēšanai. Taču ir pamats domāt, ka viens no valdības izveides slepenajiem punktiem ir Saeimas komisijas darba iesaldēšana. Jau ir 2005. gada otrā puse, bet Saeimas komisija nav tikusi tālāk par atbilžu gaidīšanu no KNAB un citiem pārbaudītājiem, kuri nesteidzas ar secinājumiem, kamēr Jaunais laiks ir visspēcīgs varas struktūrās.
E. Repšes saimnieciskā darbība pelna īpašu ievērību. Ja vadās pēc E. Repšes ienākumu deklarācija izpētes, tad ir jāuzdod nopietni jautājumi, vai šī saimnieciskā darbība nav biznesa imitācija. Tiek demonstrēta ievērojama rosība, taču no tās neizriet (vismaz deklarācijās tas neparādās), ka milzīgajiem izdevumiem pretī būtu naudas ienākumu plūsma, kura varētu nosegt Leo Svempa gleznu iegādi par gandrīz 10 000 latu vai baseina izbūvi teju par 20 000 latu.
Pēc pagājušā gada kritikas par to, ka deklarācijās nav atsegta saimnieciskā darbība, tagad VID mājaslapā ir pieejams pārskats par E. Repšes darījumiem, kuri pārsniedz 20 minimālās mēnešalgas. Taču joprojām kā liela mīkla paliek Repšes konsekventā nevēlēšanās deklarēt darījumus ar akcijām pat tad, ja tie pārsniedz 20 minimālo mēnešalgu. Kā liecina E. Repšes ienākumu deklarācija, E. Repše ir pārdevis 27 ASV korporāciju akcijas, jo to nosaukumi vairāk nav 2004. gada deklarācijā. Kopējā darījumu summa ir lēšama vairāk par 300 000 ASV dolāru. Repše ir arī iepircis vai piepircis 24 uzņēmumu akcijas par gandrīz divtik lielāku summu. Kā liecina akciju pirkšanas un pārdošanas analīze, ja vērtē pēc deklarācijā norādītajām cenām, E. Repše ASV akciju tirgū tērē divreiz vairāk, nekā nopelna no akciju pārdošanas. Turklāt E. Repšes finanšu vadība rada aizdomas vai nu par tās nemākulību, vai par tās imitāciju. Piemēram, pērn Repše pārdeva visas akcijas, kuru nosaukums sākas ar E burtu, neraugoties uz to ienesīgumu. 
Kāpēc E. Repšes akciju darījumi neatspoguļojas viņa ienākumu deklarācijā? Pirms gada Neatkarīgās slejās deputāts J. Lagzdiņš solījās to noskaidrot un pat izsaukt E. Repši uz Saeimas komisijas noklaušināšanu, bet izskatās, ka gada laikā tā arī nav atrasta Aizsardzības ministrijas adrese, lai nosūtītu uzaicinājumu. E. Repšes dīvainās manipulācijas ar nekustamajiem īpašumiem, gleznām un akciju fondiem var radīt daudz jautājumu, vai tieši šāda forma netiek izmantota, lai starptautiskās vai vietējās biznesa grupas finansiāli kontrolētu E. Repši. 
Modernā pasaulē naudas paciņu dot ir novecojis veids, kā motivēt politiķus. Mūsdienas tieši legālu pirkumu ienākumi ir forma, kura kļūst arvien populārāka norēķinos ar politiķiem. 
***
Pārdotie ASV vērtspapīri
Akciju nosaukums; Pārdoto akciju skaits; Summa, rēķinot pēc 2003. g. deklarācijā norādītās cenas 
Amazon.com 1000 52 620 
Apollo Group 200 13 562
At Road 200 2660 
DR Horton 300 12 978 
Emulex Corp 300 8004 
Eplus Inc 100 1234
Eresearch 150 3813
Evergreen 300 9753 
Evertrust 300 9474 
Lennar Corp Class B 10 914
Mylan Labs 150 4263
Omnivision 300 16 575 
Oxford Health 200 8700 
Sunoco Logistics 200 7380 
Sysco 200 7446 
Jetblue Airways 1000 26 520 
Landamerica 100 5226
Intel 500 16 025 
Intergraph 400 9572 
International Game 300 10 710
Intrado 100 2195 
Cisco Sys 400 9692 
FTI Consulting 2000 46 740 
Jacobs Engr 300 14 403 
Nokia 500 8500 
Teva Pharm 500 28 355 
Toys R 200 2528
Kopā 339 842
***
Piepirktās akcijas
Akciju nosaukums; Pārdoto akciju skaits; Summa, rēķinot pēc 2004. g. deklarācijā norādītās cenas
Bear Stearns 700 71 617 
Clarcor 600 32 862 
Commerce 10 708 
Corinthian Colleges 1800 33 921
Coventry Health 900 47 772 
Yahoo 200 7536 
Nabors Industries 300 15 387
Flextronics 200 2764
Dean Foods Inc 1200 39 540
Devon Energy 300 11 676
Patterson Dental 100 4339
Symantec 450 11 592 
La Quinta 80 727 
Fidelity Natl 200 9134 
Lennar Corp 700 39 676 
Moodys 600 52 110
Scp Pool 1200 38 280
Varian Med 5000 21 620
AMERITRADE 200 2844 
COOPER COS 1100 77 649 
PIONEER NATURAL 581 20 393 
UNITED HEALTH 300 26 409 
Kopā 568 556
Avots: E. Repšes ienākumu deklarācija un autora aprēķini Kalvītis mēģinās pierunāt naudu dalīt valstiski
Agnese Margēviča,  NRA  08/04/05    Partija Jaunais laiks, kā jau iepriekš tika prognozēts, iebildusi pret Tautas partijas pārstāvju premjera Aigara Kalvīša un finanšu ministra Oskara Spurdziņa piedāvāto papildu līdzekļu sadalījumu, grozot šā gada budžetu. Valdība šo domstarpību dēļ nekritīs, sola A. Kalvītis.
Šodien premjerministrs tiksies ar Jaunā laika (JL) ministriem un Saeimas deputātiem un mēģinās vienoties, kā veikt šā gada budžeta grozījumus, lai tie būtu pa prātam arī jaunlaiciešiem. Vakarrīt LNT raidījumā 900 sekundes A. Kalvītis solīja, ka. lemjot par šā gada budžeta grozījumiem, valdība nekritīs. Sliktākajā gadījumā, partijām nespējot vienoties par naudas sadali, budžeta grozījumus varot vispār neveikt. 
Lielākas problēmas varētu radīt vienošanās par nākamā gada budžetu, atzina premjerministrs. A. Kalvītis uzsvēra, ka, dalot budžeta naudu, jādomā valstiski.
Viņa pārstāvētā partija atzīstot, ka izglītība līdzās veselībai un citām jomām ir viena no svarīgākajām šā brīža prioritātēm. "JL nevar būt apmierināta ar Kalvīša piedāvājumu un vēlas to uzlabot," aģentūrai LETA sacīja JL Saeimas frakcijas vadītājs Kārlis Šadurskis. Šodien jaunlaicieši premjerministram iesniegšot savus priekšlikumus budžeta grozījumiem. JL neapmierinot, ka TP sagatavotajā projektā nav paredzēti līdzekļi investīcijām JL pārraudzītajā Izglītības un zinātnes, kā arī Tieslietu ministrijā, denacionalizēto namu īrnieku problēmu risināšanai un sabiedriskajām raidorganizācijām. JL vēlas uzklausīt argumentus par apjomīgu līdzekļu piešķiršanu Satiksmes ministrijai, kas plānoti 11 miljonu latu. A. Kalvītis cer, ka JL uz tikšanos ieradīsies ar konstruktīviem piedāvājumiem, norādījis premjerministra padomnieks sabiedrisko attiecību jautājumos Arno Pjatkins. Sarunām par policistu algām draud strupceļš 
Reinis Kļavis,  Diena  08/14/05     Pēc trešdien notikušās sarunas ar premjeru Aigaru Kalvīti Latvijas Policijas biedrība nav atkāpusies no nodoma 16.augustā policistus vienot uz piketu pie valdības ēkas. Ja nekas nemainīsies, piketā sola piedalīties arī Rīgas Galvenās policijas pārvaldes 25.nodaļas inspektors Ivars Laizāns (attēlā vidū) ar savu ģimeni. Viņa alga pēc nodokļu nomaksas ir vidējā, ko saņem policisti, – 180 latu. Sieva strādāt iet nevarot, jo tad nav kam pieskatīt vienu no bērniem, kuram vietu trūkuma dēļ atteikts bērnudārzs. Premjers uzskata, ka nopietnās problēmas Iekšlietu ministrijā ar algu pielikumu vien netiks atrisinātas.
(foto: Aivars Liepiņš, Diena)Tikšanās ar premjeru nav ietekmējusi Iekšlietu ministrijas (IeM) darbinieku apņēmību 16.augustā kopā ar ģimenēm piketēt pie Ministru kabineta, prasot lielākas algas — pielikt 50 latu jau šogad, nākamgad dubultot un vēlāk pakāpeniski palielināt ik gadu. Premjers Aigars Kalvītis (TP) nav pārliecināts, vai algu palielinājums nākamā gada valsts budžetā būtu jāparedz, jo vidējā alga IeM struktūrās jūtami neatpaliek no vidējās algas citās valsts budžeta iestādēs. 
Ņemot vērā, ka tieši pēc Latvijas Policijas biedrības (LPB) iniciatīvas aktualizēts algu jautājums IeM, tieši viņu algas arī nokļuvušas degpunktā. Kā Dienu informēja IeM preses centra vadītāja Laura Karnīte, vidējā darba alga policijā pērn bija 242 lati un pēdējos piecos gados struktūrvienībā divreiz bijis algu paaugstinājums. 2002.gadā iekšlietu ministra Mareka Segliņa (TP) vadības laikā no valsts budžeta algu paaugstinājumam policijā tika piešķirti 1,9 miljoni latu, kas algas ļāva paaugstināt vidēji par 20 latiem pirms nodokļu nomaksas. Iekšlietu ministra Māra Gulbja (toreiz JL, tagad JD) laikā algu paaugstinājums bija gan 2003., gan 2004.gadā, kad no budžeta attiecīgi tika piešķirti 11 un 18 miljoni latu. Algas palielināja no 20 līdz 70 latiem, diferencējot pēc amata, nostrādātā laika un darba sarežģītības. Stratēģija, ko virza iekšlietu ministrs Ēriks Jēkabsons, paredz 2006.gadā no budžeta pieprasīt papildu 18,4 miljonus, 2007.gadā — 44,6 miljonus, 2008.gadā — 66 miljonus latu. Tas nozīmē, ka nākamgad IeM darbinieki saņemtu vidēji par 50 latiem, nākamo triju gadu laikā — par 180 latiem vairāk.
"Varbūt uz to laiku sētnieki jau pelnīs tikpat," skeptiski noskaņots ir LPB priekšsēdētājs Agris Sūna. Viņaprāt, nākamajā gadā paredzētos 50 latus inflācija jau būs noēdusi, tāpēc tos vajadzētu piešķirt jau šogad vai vēl labāk — jau šogad algu dubultot, paredzot nākamajos gados pakāpenisku algu palielinājumu, piesaistot algas iekšzemes kopprodukta pieaugumam. Viņaprāt, par situācijas kritiskumu liecina policistu atlūgumu lavīna, tāpēc arī biedrība izlēmusi par piketu, kas nav pieredzēts ne šīs, ne pirmās Latvijas brīvvalsts laikā. Likums policistiem neliedz šādi protestēt. Vienīgais ierobežojums attiecas uz streikiem, ko policistiem aizliegts organizēt, tāpēc uz piketu varētu ierasties visi policisti, kuriem būs brīvdiena.
Pārrunas ar premjeru nav pārliecinājušas policistus nerīkot protesta akciju. Vienīgais solījums bijis organizēt trīspusēju tikšanos ar policijas vadību un valdības pārstāvjiem. "Premjers izskatījās ļoti izbrīnīts par mūsu problēmām," sacīja A.Sūna.
A.Kalvītis sarunā ar Dienu teica, ka neesot pārliecināts, vai no nākamā gada valsts budžeta varēs atļauties algu paaugstināšanu IeM darbiniekiem. Viņš līdzekļu izlietojumu labprātāk redzētu investīcijās — tehnisko līdzekļu iegādē un remontos, kā arī izteica aizdomas par kļūdainu līdzekļu sadali IeM budžetā. "Ja darbu pametusi desmitā daļa policistu, acīmredzot vajadzētu būt līdzekļu ekonomijai. Kur šie līdzekļi palika? Priekšniekiem prēmijās?" viņš retoriski jautāja, izsakot apņēmību to noskaidrot. Premjers pieļauj, ka policijas struktūrās nav samērīga algu sadalījuma starp priekšniekiem un padotajiem, proti, vieni saņem pārāk lielas algas, citi — niecīgas, jo vidējā alga policijā neatpaliek no algām citās valsts struktūrās. Viņš arī pieļāva, ka štata vietu skaits būtu jāsamazina, vienlaikus arī izvērtējot policijas funkcijas.
Iekšlietu ministrs Ēriks Jēkabsons (JL) atzina, ka bažas par līdzekļu nepiešķiršanu viņam neesot mazākas kā visiem policistiem, tomēr viņš nepieļaujot domu, ka naudu varētu neatvēlēt. Galu galā kategorisku noraidījumu premjers vēl nav izteicis. Cerības viņš liekot uz tuvākajā laikā gaidāmām sarunām ar A.Kalvīti un finanšu ministru Oskaru Spurdziņu (TP). Iepriekš Dienai viņš izteicās pārliecinošāk, proti, esot jau konceptuāli vienojies par atbalstu nepieciešamo budžeta līdzekļu piešķiršanai.
***
Salīdzinājums
Mēneša vidējā alga 2004.gadā (pirms nodokļu nomaksas)
Valsts budžeta iestādēs Ls 246,45
IeM struktūrās:
Valsts robežsardze Ls 257 
Valsts policija Ls 242
Valsts Ugunsdzēsības un glābšanas dienests Ls 207 
Centrālais aparāts Ls 411
Citviet:
Zemkopības ministrijas centrālais aparāts Ls 506
Tieslietu ministrijas centrālais aparāts Ls 374
Valsts meža dienesta centrālais aparāts Ls 244
Dati: Finanšu ministrija, Iekšlietu ministrija, Centrālais statistikas birojs

Jahtā Repše ieguldījis savus “brīvā laika resursus”
TVNET/Radio SWH  08/04/05    Aizsardzības ministrs Einars Repše aicina neuztraukties par viņa kredītsaistībām. Jahtas biznesā viņš esot ieguldījis savas “investīcijas un brīvā laika resursus”, turklāt jau pašas bankas varot uzskatīt par savdabīgiem biznesa konsultantiem, jo pirms kredīta piešķiršanas biznesa plāns tiekot rūpīgi izvērtēts, to šodien intervijā Radio SWH pavēstīja pats ministrs.Einars Repše nedomā, ka uzņēmējdarbība varētu traucēt pildīt pašreizējos pienākumus valsts darbā. "Kā vien mīlestība uz jūru var traucēt darbu?" retoriski vaicāja Repše. Turklāt šis darbs saistoties ar zemes un jūras aizsardzību. Katram cilvēkam, pēc pašreizējā Aizsardzības ministra Einara Repšes domām, esot jārūpējas par savu saimniecību un latviešiem no "kalpu tautas" vajadzētu kļūt par veiksmīgu un skolotu uzņēmēju tautu. 
Ja uzņēmumi strādās sekmīgi, problēmu ar kredītu atdošanu nebūs," intervijā Radio SWH sacīja Einars Repše. 
Gaismaspils pretendē uz Geitsa miljoniem 
Ilze Grīnuma,  Diena  08/05/05    Līdz pat sešiem miljoniem ASV dolāru jeb aptuveni 3,5 miljonus latu varētu saņemt Latvijas Nacionālās bibliotēkas (LNB) jaunās ēkas celtniecības projekts no Bila un Melindas Geitsu fonda. Atbalsta princips ir — fonds atbalsta publisko bibliotēku tīklu, ja valsts ir ar mieru aptuveni tikpat lielu atbalstu likt pretī no savas puses, Dienai pastāstīja LNB direktors Andrejs Vilks. LNB projekts ietver arī bibliotēku informatizāciju. 
Pirms izšķirošā lēmuma par atbalsta piešķiršanu fonds aicinājis Latvijas delegāciju uz pārrunām Sietlas birojā Amerikā, kurās 11. un 12.augustā piedalīsies kultūras ministre Helēna Demakova un A.Vilks.
Par bibliotēkas projektu premjers Aigars Kalvītis (TP) informējis pasaulē bagātāko cilvēku, Microsoft korporācijas īpašnieku B.Geitsu jau martā. Jūlijā valdība saņēma Geitsu fonda uzaicinājumu kvalificēties piešķīrumam publisko bibliotēku tīklam, kura ietvaros ir arī visu Latvijas bibliotēku informatizācija, informēja A.Vilks. 
"Tika aizpildīta detalizēta anketa. Tā ir labi novērtēta," atzīst A.Vilks. LNB vadītājs optimistiski raugās uz fonda lēmumu, jo valdība savu atbalstu projektam Valsts vienotās bibliotēku informācijas sistēmas jeb Gaismas tilts jau ir izteikusi. Līdz 2008.gadam šeit plānots ieguldīt 3,4 miljonus latu.
Nauda domāta datortehnikas iegādei un cilvēku apmācībai, turklāt tās saņēmējiem nav obligāti jāpērk Microsoft programmas. Obligāta ir prasība projektā iesaistīto bibliotēku lasītājiem nodrošināt bezmaksas pieeju datortehnikai un internetam.

Saimniecībā un biznesā...

Amerikāņi Liepājā izvērsīs plašu ražošanu
Liepajniekiem  07/29/05    150 jaunu darba vietu jau šoruden tiks radītas Baltijas jūras reģiona lielākajā tranzīta un industriālajā parkā, ko apsaimnieko kompānija "T.I. Park" un kas atrodas Liepājas Speciālās ekonomiskās zonas teritorijā, bijušās rūpnīcas "Hidrolat" korpusos Brīvības ielā. Tur jaunu un vērienīgu ražošanu izvērsīs uzņēmums ar simtprocentīgu ASV kapitālu – "Baltic Timber Industries". 
Firma "T.I. Park" ir viens no 12 uzņēmumiem, kas ietilpst kompānijā "I.T.S. Group". Firma potenciālajiem investoriem piedāvā ekspluatācijai gatavas ražošanas telpas komplektā ar pilnu tranzīta servisa paketi. Uzņēmums "T.I.Park" aizņem vairāk nekā 150 000 kvadrātmetru platību, ražošanas un biroja telpām atvēlēti 70 000 kvadrātmetru, no kuriem jaunais amerikāņu uzņēmums izmantos 6000 kvadrātmetru. 
Vēl pavasarī firmas "I.T.S. Group" valdes loceklis Sergejs Govorovs sarunā stāstīja, ka Liepājā perspektīvas ir tieši kokapstrādes speciālistiem, kuri prot strādāt ar moderniem darbgaldiem. Jo caur tās ostu vienmēr uz Eiropu tiks sūtītas gan Latvijas, gan Krievijas, gan Baltkrievijas mežu bagātības. Amerikāņu investori savukārt devuši priekšroku Liepājai infrastruktūras pieejamības dēļ, sevišķi attiecībā uz dzelzceļu, kuram ir deviņi atzari. Viņus ieinteresēja arī plašās ražošanas telpas netālu no ostas, kur bez visām pieejamām nodokļu atlaidēm uzņēmums vēl varēs izmantot brīvās muitas zonas priekšrocības. Bez tam šomēnes firmai "Baltic Timber Industries" piešķirts SEZ uzņēmuma statuss. 
Pašlaik rit aktīva gatavošanās ražošanai, lielos apjomos piegādātas un uzstādītas jaudīgas, ASV ražotas iekārtas. Tiešās amerikāņu investīcijas tikai ražošanas iekārtās pirmajā kārtā pārsniedz četru miljonus ASV dolāru. Paredzēts, ka sākotnēji darbā pieņems apmēram 150 cilvēku, kas tiks iesaistīti līmēto koka izstrādājumu masveida ražošanā ASV tirgum. Bez tam būs vajadzīgi ne tikai kokapstrādes speciālisti, bet arī strādnieki bez noteiktas kvalifikācijas, ne īpaši sarežģītām manipulācijām pie darbgaldiem noderēs rūpīga attieksme pret saviem pienākumiem. 
Projekta realizētāji uzskata, ka firmai "T.I.Park" Baltijā vienīgajai ir tranzīta un rūpnieciskā teritorija, kur pieejamas lielas, brīvas ražošanas telpas un infrastruktūra, kur bez atmuitošanas var tikt pievestas izejvielas ar kuģiem un vagoniem no citām valstīm, veikta pārstrāde un gatavā produkcija tranzīta režīmā nosūtīta saņēmējam uz jebkuru pasaules valsti. Bez tam kompānijas "T.I.Park" iespējas vēl nebūt nav izsmeltas. Darba vietu varētu būt vēl daudz vairāk, jo uzņēmumam ir milzīga rezerve – kokmateriālu žāvētavas ar jaudu 15000 kubikmetru mēnesī, ko kopā ar citām brīvajām platībām un ostas servisu var lietot potenciālie investori, kas ir ieinteresēti jaunu ražotņu atvēršanā vai jau esošo pārcelšanai uz Liepāju no citām Eiropas valstīm.  Atvieglo zemes iegādi
Ilze Šteinfelde,  NRA  07/30/05    Lauksaimnieki var pietiekties divās kreditēšanas programmās ar zemākām procentu likmēm – lauksaimniecības ilgtermiņa investīciju kreditēšanas programmā un lauksaimniecībā izmantojamās zemes iegādes kreditēšanas programmā.
Lauksaimniecības ilgtermiņa investīciju kreditēšanas programmu un lauksaimniecībā izmantojamās zemes iegādes kreditēšanas programmu Zemkopības ministrija (ZM) realizē sadarbībā ar valsts akciju sabiedrību Latvijas Hipotēku un zemes banka. 
Zemes iegādes kreditēšanas programmā var saņemt aizdevumus zemes iegādei, kas paredzēta lauksaimnieciskajai ražošanai. Aizdevums jāatmaksā ne ilgāk kā 20 gadu laikā. Aizdevuma summa vienam projektam noteikta līdz 100 000 latu. Šīs programmas aizdevuma kredītlikme ir 4 procenti gadā. Viens aizņēmējs vai aizņēmēju grupa var saņemt aizdevumu ne vairāk kā 500 hektāru zemes iegādei. Lauksaimniecībā izmantojamās zemes iegādes kreditēšanas programmas kopējā kredītlīnija ir 9 miljoni latu. Līdz šā gada 
30. jūnijam piešķirti aizdevumi par 7,5 miljoniem latu, kas nodrošināja 25 223 hektāru iegādi. Iespēju iegādāties lauksaimniecības zemes ar atvieglotiem nosacījumiem līdz šim izmantojuši 487 lauksaimnieki, nopērkot 25 223 hektārus zemes.
Lauksaimniecības ilgtermiņa investīciju kreditēšanas programma paredz iespēju saņemt aizdevumus ilgtermiņa investīciju projektu īstenošanai, piemēram, tehnoloģisko iekārtu iegādei, lauksaimnieciskās ražošanas būvju būvniecībai un rekonstrukcijai, infrastruktūras sakārtošanai. Lauksaimniecības pakalpojumu kooperatīvajām sabiedrībām, bioloģiskās lauksaimniecības produkcijas ražotājiem, kuriem ir bioloģiskās lauksaimniecības sertifikāts, kā arī ar kūtsmēslu izbūvi saistītajiem projektiem tiek piemērota 4 procentu gada likme. Pārējiem projektiem tiek piemērota 5 procentu gada likme. Aizdevuma atmaksas maksimālais termiņš ir 20 gadu. Aizdevums tiek piešķirts robežās no 5000 līdz 200 000 latu. Lauksaimniecības ilgtermiņa investīciju kreditēšanas programmas kopējā kredītlīnija ir 15 miljoni latu. Līdz šā gada 30. jūnijam 322 pretendentiem tika piešķirti aizdevumi par 11,2 miljoniem latu. Latvijas kredītreitings paliek nemainīgs
Inga Balode,  NRA  07/30/05    Latvijas firmas sadarbībā ar ārvalstu un vietējiem biznesa partneriem nākamajos 6–12 mēnešos varot droši pretendēt uz labiem finansēšanas nosacījumiem.
Tā uzskata Latvijas kredītreitingu aģentūras Coface IGK Balt valdes priekšsēdētāja Gaļina Seržante, pamatojoties uz to, ka Latvijai kredītreitings šā gada pirmajā pusē palicis nemainīgs – tāds tas esot kopš 2004. gada 4. ceturkšņa beigām. Tas liecinot par stabilitāti ekonomikā. 
Starptautiskās kredītreitingu aģentūras Coface reitings Country @raiting atspoguļojot riska pakāpi īstermiņa investēšanā vai kreditēšanā.
Aģentūra ik ceturksni atjaunojot 151 pasaules valsts kredītreitingus Country@raiting, un, ņemot vērā šā gada pirmajā pusē vērojamās tendences, arī Lietuvas un Igaunijas kredītreitings palicis iepriekšējā līmenī, turpretim tas samazināts Itālijas eksportsektoram, jo pasliktinājusies tā maksātspēja, bet Grieķija iekļauta t. s. pastāvīgās novērošanas negatīvajā sarakstā, jo sarukusi uzņēmumu maksātspēja, kam par iemeslu esot ekonomiskās attīstības palēnināšanās. Kā informēja Coface IGK Balt sabiedrisko attiecību konsultants Ļevs Fainveics, Igaunijas kredītreitings joprojām ir A2, savukārt Latvijai un Lietuvai – A3. Itālijas eksportsektora reitings pazemināts līdz A3. Itālijas uzņēmumi, kas darbojas vietējā tirgū un importa jomā, saglabā A2 negatīvo reitingu, šo reitingu pagaidām saglabā arī Grieķija. A2 nozīmējot, ka valstī saistību nepildīšana nav bieža parādība, lai gan valsts politiskā un ekonomiskā vide, kā arī uzņēmumu maksātnespēja nav tik laba kā A1 grupas valstīm, savukārt A3 nozīmējot, ka nelabvēlīgi politiskie vai ekonomiskie apstākļi var pasliktināt uzņēmumu maksātnespēju, taču varbūtība, ka saistības netiks pildītas, nav liela. Par ES naudu – moderna ražotne
Inga Balode,  NRA  08/01/05    Kopumā SIA Hanzas elektronika ražotnes modernizācijā ieguldīti 2,8 miljoni latu.
Pirmo miljonu kā Eiropas Savienības (ES) struktūrfondu un Latvijas valsts līdzfinansējumu Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra (LIAA) pārskaitījusi elektronikas sistēmu ražotājam – uzņēmumam SIA Hanzas elektronika. 
Miljons latu ir apmēram trešdaļa no 2,8 miljoniem, ko SIA Hanzas elektronika ieguldījusi elektronikas sistēmu rūpnīcas modernizācijā. Līdztekus ES struktūrfondu un Latvijas valsts līdzfinansējumam ražotnes modernizācijā investējuši uzņēmumi Investori jaunām investīcijām un Nordea Bank Finland. Ražotne atklāta šā gada 10. jūnijā, vēsta LIAA. 
Kā BJ informēja SIA Hanzas elektronika valdes priekšsēdētājs Ilmārs Osmanis, uzņēmuma attīstības biznesa plāns jau bija izstrādāts, pirms tika uzzināts, ka ES līdzfinansējums būs pieejams. "Projekta konceptuāls melnraksts arī jau bija sagatavots apmēram deviņus mēnešus pirms pieteikšanās izsludināšanas. Prasības bija sarežģītas, un tika ieguldīts liels darbs projekta sagatavošanai galīgajā variantā, kas, protams, bija vērts, jo izdevies visu pilnībā īstenot. Ražotnes modernizācija devusi uzņēmumam iespēju attīstīties par vienu no modernākajiem ražotājiem Baltijas un ziemeļvalstu reģionā. Nākotnē plānojam iekarot lielāku Eiropas tirgus daļu, specializējoties augsto tehnoloģiju produktu ražošanā," stāsta I. Osmanis. 
SIA Hanzas elektronika reģistrēts 1999. gadā, bet ražošanu un produkcijas piegādes saviem klientiem sācis 2001. gadā. 37,5% uzņēmuma akciju pieder investīciju fondam BaltCap SME fund, 25% – Akes Hornela privātajam ieguldījumu fondam, 25% – Ilmāram Osmanim un 12,5% – Zviedrijas uzņēmumam Proditron Sweden AB. 
Uz jautājumu par uzņēmumu pozīciju tirgū I. Osmanis atbild, ka Hanzas elektronika pašreiz ir lielākais Latvijas elektronikas līgumražotājs, Baltijā tas varētu būt pirmajā desmitniekā, savukārt Eiropas mērogā uzskatāms par mazo uzņēmumu.
Uzņēmums ražojot dažāda lietojuma elektronikas sistēmas, galvenokārt industriālo elektroniku, telekomunikāciju, datu pārraides aparatūru, kā arī radionavigācijas aparatūru. Produkcijas pircēji esot gan Latvijas uzņēmumi, piemēram, SAF Tehnika, Mikrotīkls, Autonams, u. c., gan arī ziemeļvalstu kompānijas – MSA Sordin, EDC, ACAL u. c.
SIA Hanzas elektronika realizējusi projektu LIAA administrētās valsts atbalsta programmas Atbalsts komercdarbības infrastruktūras modernizācijai apakšprogrammā Komercdarbības pilnveidošana atbilstoši starptautisko standartu prasībām. "Esmu patiesi gandarīts par kārtējo Latvijas uzņēmumu, kas saņēmis ES struktūrfondu un Latvijas valsts finansējumu no LIAA administrētajiem līdzekļiem. Varam būt apmierināti ar padarīto, jo šogad Latvijas uzņēmējiem jau izmaksāti nepilni divi miljoni latu no LIAA administrētajiem ES struktūrfondu līdzekļiem. Uzņēmēji arvien aktīvāk piesakās finansējumam, un mēs esam priecīgi par katru iesniegto projektu, noslēgto līgumu un izmaksāto naudu. LIAA arī turpmāk darīs visu, lai Latvijas uzņēmēji būtu vieni no aktīvākajiem ES struktūrfondu līdzekļu apguvējiem ES," BJ teica LIAA aģentūras direktors Andris Ozols. 
***
Fakti
Informācija par LIAA izmaksāto naudu ES struktūrfondu finansējuma atbalsta saņēmējiem*
Atbalsta saņēmēja firma; Izmaksātā atbalsta summa (lati)
SIA Interaktīvo tehnoloģiju grupa 8426,00
SIA Amigas gāze 10 000,00
A/s Saldus mežrūpniecība 112 526,00
SIA IB birojs 7022,50
SIA Saliekamo konstrukciju centrs 7802,26
SIA Rīgas komercfirma S&G 9985,00
SIA Krauklītis 10 000,00
A/s Baltijas apavu fabrika 2416,00
A/s Liepājas papīrs 333 768,50
SIA Metālmeistars 185 714,00
SIA Rosela 9117,50
SIA LARME 8725,00
SIA Rīgas laku un krāsu rūpnīca 1452,20
SIA Inter Gaz MT 5130,00
SIA DEA Pluss 6219,98
SIA J.D.&Co 10 000, 00
SIA Tilts Baltija 8950,00
SIA Hanzas elektronika 1 000 000, 00
*projekti īstenoti valsts atbalsta programmās Atbalsts konsultācijām un komercsabiedrību dalībai starptautiskās izstādēs un tirdzniecības misijās un Atbalsts komercdarbības infrastruktūras modernizācijai
Avots: LIAA
Cenas ceļ vājais piedāvājums
Elīna Lidere, Agita Klapare,  NRA  08/01/05    Kratīšana administratīvajā procesā ir jauns instruments, kas Latvijā līdz šim nav darbojies
Kā liecina TNS aptauja, puse Latvijas iedzīvotāju uzskata, ka lielākā problēma, ar ko viņiem šobrīd jāsaskaras, ir cenu pieaugums. Turklāt ne visiem produktiem cenu palielināšanas pamatotība ir tik saprotama. Acīmredzot piedāvājums ir par vāju, lai konkurences spiediena dēļ cenas tomēr nepalielinātos. Rodas arī jautājums, vai šī konkurences cīņa ir bijusi godīga. Par to intervijā BJ stāsta Konkurences padomes priekšsēdētājs Pēteris Vilks. 
– Lietuvā norit izmeklēšana par Mažeiķu naftas iespējamām manipulācijām ar degvielas mazumtirdzniecības cenu. Šai sakarā arī Latvijā satiksmes ministrs ir aicinājis atkārtoti izvērtēt degvielas cenu pieaugumu pamatotību. Kā ir, vai šajā tirgū netiek izmantoti negodīgas konkurences paņēmieni?
– Attiecībā uz šo izmeklēšanu ir runa par stāvokli, ka Latvijas un Igaunijas tirgus tiek vērtēts kā etalons, lai noteiktu, vai netiek diskriminēti Lietuvas mazumtirgotāji, kas piedāvā augstākas cenas. Tā būtu Mažeiķu naftas dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana. 
Saprotams, ka Latvijas iedzīvotāji ir neapmierināti ar augstajām degvielas cenām. Ir dažādi iemesli, kāpēc cenu pieaugums notiek, un katra nozare jāskatās atsevišķi.
Attiecībā uz Mažeiķu naftu – mēs jau ļoti sen strādājam ar Lietuvas kolēģiem. Par degvielas tirgu ir ļoti daudz runāts un šķēpu lauzts. Taču mazumtirdzniecība noteikti nav rentablākais biznesa posms visā degvielas ieguvē, pārstrādē un realizācijā. Virspeļņu pašlaik pasaulē gūst naftas ieguves un pārstrādes kompānijas. Mazumtirdzniecībā konkurence ir, lai arī mēs, protams, varētu vēlēties, lai tā būtu vēl efektīvāka. 
– Ja tomēr tirgū pastāvētu nelikumīga vienošanās konkurentu starpā par cenu palielināšanu, vai Konkurences padome to tik vienkārši varētu atklāt?
– Ja vienošanās ir, to var atklāt. Pagaidām gan tiesa mums nav devusi tiesības izmantot visas izmeklēšanas metodes, kādas paredzētas Konkurences likumā. Ir lietas, kurās nepieciešama izmeklēšana, kam vajag tiesas atļauju. Konkurences padome ar šādu prasību vērsās tiesā jau pagājušā gada nogalē, taču tā mūsu prasības nemaz nepieņēma izskatīšanai. 
– Kā jūs skaidrojat šādu lēmumu? Vai tiesa nebija pietiekami kompetenta?
– Kratīšana administratīvajā procesā, kas iekļauta Konkurences likumā, ir jauns instruments, kas Latvijā līdz šim nav darbojies. Es negribētu teikt, ka tiesa nav kompetenta. Taču diezgan šauri tika tulkotas likuma normas. Mums savukārt lika diezgan plaši interpretēt likumu, lai mēs veiktu tos uzdevumus, kas mums ar likumu noteikti. Taču situācija tiks atrisināta. Pagājušajā nedēļā saņēmām senāta lēmumu, kas atceļ iepriekšējos tiesas lēmumus, norādot, ka likuma normas tomēr tika nepareizi interpretētas un ir bijuši būtiski procesuālo normu pārkāpumi. 
Protams, nožēlojami, ka šī situācija ievelkas jau no pagājušā gada novembra. Tā, piemēram, 1999. gadā pieņēmām lēmumu Rīgas autoostas lietā, un šis lēmums ir pārsūdzēts vairākās tiesu instancēs, un tagad tikai uz 2007. gadu ir noteikta lietas izskatīšana Administratīvajā apgabaltiesā. Tas diemžēl ir būtisks šķērslis visai tiesību aizsardzības sistēmas spējai efektīvi piemērot likumus. 
– Vai, jūsuprāt, Konkurences padomei būtu jāpaplašina metožu un instrumentu klāsts, lai tā spētu atklāt nelikumīgas vienošanās un ļaunprātīgu dominējošā stāvokļa izmantošanu?
– Ja kratīšana būtu iespējama, tad šobrīd pieļaujamie instrumenti būtu pietiekami adekvāti. Protams, var diskutēt par nepieciešamību veikt operatīvas darbības, piemēram, telefonsarunu noklausīšanos, kas citās valstīs (piemēram, ASV) tiek praktizētas. Taču tas ir jautājums par tādu darbību iekļaušanu Krimināllikumā, kuras vērstas pret konkurenci, par pārkāpumiem paredzot kriminālatbildību.
– Uzņēmēji bieži izsaka pārmetumus, ka Konkurences padome nav efektīva un ir pārāk bailīga..
– Protams, mēs uzklausām kritiku, kas ir objektīva un nav anonīma, bet mūsu rīcībā ir tikai tie instrumenti, ko atļauj likums.
– Vai samērā augstās telekomunikāciju pakalpojumu cenas neliecina, ka arī šajā nozarē ir problēmas?
– Saistībā ar iespējamo Lattelekom un Latvijas mobilā telefona daļu privatizāciju jau 1999. gadā mēs norādījām, ka viens no priekšnoteikumiem konkurences veicināšanai telekomunikāciju tirgū ir trešā mobilo sakaru operatora darbības uzsākšana, efektīva starpsavienojumu regulācija. Diemžēl jāatzīst, ka telekomunikāciju sektorā valsts prioritāte ilgus gadus ir bijusi virspeļņas nodrošināšana telekomunikāciju uzņēmumiem, nevis patērētājiem labvēlīgāka tirgus izveidošana ar efektīvas konkurences iedibināšanu. 
Telekomunikāciju likumdošanā jau laikus būtu bijis jāievieš tādi konkurenci veicinošie instrumenti kā nacionālā viesabonēšana, tīkla atsaistīšanas pakalpojumi, numura saglabāšana un precīzas starpsavienojumu tarifu regulēšanas iespējas. Es paredzu, ka nākotnē fiksētais operators virspeļņu ģenerēs pamatā no īpašumā esošā tīkla. Asāka konkurence būs papildpakalpojumos, kur darbosies daudzi, bet viņi lielāko daļu savu ienākumu atstās fiksētajam operatoram par tīkla un infrastruktūras nomu. Ja jaunie fiksēto sakaru operatori spēs piedāvāt inovatīvus pakalpojumus, no kuriem būs papildu labumi, tad tie būs peļņu nesoši uzņēmumi. 
– Vai tas nenozīmē, ka Konkurences padomes loma un ietekme konkurences nodrošināšanā patiešām ir pārāk maza?
– Mēs esam izpildinstitūcija, kas uzrauga likumus, tāpēc politikas veidotāju – ministriju – loma konkurences veicināšanā ir vienlīdz svarīga.
– Kā jūs vērtējat iespējamo Lattelekom un Latvijas mobilā telefona apvienošanos?
– Konkurences padome jau pirms divām nedēļām nāca klajā ar paziņojumu, ka valsts kapitāla daļu šajos uzņēmumos pārdošana TeliaSonera būtu nevēlama Latvijas elektronisko sakaru pakalpojumu tirgum, jo darījumā TeliaSonera iegūtu kontroli divos lielākajos elektronisko sakaru operatoros Latvijā, līdz ar to tas var novest pie fiksētās balss telefonijas un mobilās balss telefonijas pakalpojumu integrācijas, kas savukārt nākotnē varētu ievērojami apgrūtināt konkurējošo uzņēmumu ienākšanu un darbību tirgū, sniedzot fiksētos un mobilos balss telefonijas pakalpojumus, kā arī papildu pakalpojumus, kas tiek veidoti uz to bāzes.
– Vai jums nebija iespējas iejaukties arī tajā situācijā, kas izveidojās pēc iestāšanās ES, kad cenas atsevišķiem produktiem auga nepamatoti? 
– Kāpēc jūs domājat, ka acīmredzami nepamatoti? Attiecībā uz pārtikas preču cenu pieaugumu ļoti liela nozīme ir ES kopējai lauksaimniecības politikai, kas kopumā nav vērsta uz ievērojamu konkurences veicināšanu un efektīvāko sabiedrības resursu izmantošanu (piemēram, cukura tirgus, piena ražošana). Lauksaimniecības precēm galvenais uzsvars tiek likts uz ražošanas apjomu kontroli, nepieļaujot pārprodukciju Eiropas Savienības kopējā tirgū, kā rezultātā netiek stimulēta cenu konkurence un efektīvākā ražošanas faktoru izmantošana. Bet, kā zināms, arī kopējā lauksaimniecības politikā ir paredzētas izmaiņas un, piemēram, cukura ražošanā jau paziņoti konkrēti plāni nozares reorganizācijai, lai mazinātu tirgus izkropļojumus un no tā izrietošos patērētāju zaudējumus. Jāatzīst gan, ka kopējās lauksaimniecības politikas pamatmērķi ir vairāk sociāli orientēti.
Ļoti liels spiediens cenu pieaugumā ir saistīts ar cenu izlīdzināšanos ES iekšējā tirgū. Jo mūsu eksportētāji kļūst konkurētspējīgi ES iekšējā tirgū. Pagājušajā gadā eksporta cenu pieaugums bija 13,4%, kas ir ļoti liels. Mēs nebūsim ES kāda saliņa, kur būs ievērojami zemākas cenas. Lielākajai daļai preču un pakalpojumu Latvijā ir zemākās cenas Eiropas Savienībā.Tāpēc prioritārais valsts uzdevums, kompensējot vai mazinot cenu pieauguma sekas, ir saglabāt līdzsvaru algu, pensiju, sociālo pabalstu un inflācijas tempiem. 
– Tomēr šajā laikā attīstījās spekulācijas ar cenām.
– Būtiski ir pieauguši patērētāju kreditēšanas apjomi ar dažādu finanšu pakalpojumu starpniecību, arī papildus ienākošā Eiropas nauda rada spēcīgu pieprasījumu pēc precēm un pakalpojumiem, kas apstākļos, kad adekvāti nepalielinās darba ražīgums, ir inflācijas iemesls. Valsts darbība cenu pieauguma tempa mazināšanā var tikt vērsta uz piedāvājuma veicināšanu dažādos tautsaimniecības sektoros. Tāpēc mēs redzam, ka jāvērš uzmanība uz tām nozarēm, kur piedāvājums ir neelastīgs un kur nākotnē ir potenciāli augošs pieprasījums. Piemēram, celtniecības pakalpojumi – pieprasījums aug daudz straujāk, nekā spēj nodrošināt piedāvājums. Tāpēc attiecībā uz celtniecības pakalpojumiem jāskatās, kā varētu veicināt piedāvājumu.
Konkurences veicināšanas aspektā ir svarīgi stimulēt piedāvājuma pieaugumu, jo īpaši – jutīgajās nozarēs, kuras ir straujā cenu pieauguma avots un kuru rentabilitātes rādītāji ir virs vidējā tautsaimniecībā. Tā darbojas brīvais tirgus, un, ja patērētāji, piemēram, sāli pērk kilogramiem, tad uzņēmējam ir tiesības šo cenu paaugstināt. Pretējā gadījumā veidojas īstermiņa deficīts.
– Kurās nozarēs vēl jūs saskatāt konkurences spēku izmaiņas?
– Daudz kas pēc iestāšanās Eiropas Savienībā ir mainījies pārtikas nozarē, kur daudzi uzņēmumi izstājušies no tirgus, jo nav varējuši izpildīt prasības. Jebkurām administratīvajām prasībām, kas ir labas, vajadzīgas papildu izmaksas, kas atstāj ietekmi uz preču cenu. Laikā, kad tika paaugstinātas degvielas kvalitātes prasības, netika adekvāti izvērtēti iespējamie piegādes avoti. Un rezultāts ir viens – noteiktā laika posmā alternatīvi piegādes avoti tika izslēgti no tirgus, Mažeiķu naftai saglabājot absolūtu dominanci. 
Jebkuru administratīvo prasību ieviešana ietekmē preču un pakalpojumu cenas pamatā pieauguma virzienā. Tas ir rūpīgi jāvērtē, ja mēs gribam samazināt cenu pieaugumu.Piemēram, civiltiesiskā apdrošināšana, kas tagad nepieciešama celtniecības pakalpojumos. Tā atkal ir kāda procentu daļa klāt pie cenas. Varbūt kāds tāpēc vispār vairs nesniegs celtniecības pakalpojumus. Nākotnē neizbēgams ir medicīnas pakalpojumu un pakalpojumu, kuru izpildi nodrošina reglamentēto profesiju darbaspēks, cenu pieaugums, ko izraisīs pieprasījuma pieaugums un piedāvājuma vājums sakarā brīvu darbaspēka kustību ES iekšējā tirgū un neelastīgu piedāvājumu. Strauji augušas cenas farmācijas nozarē. Iespējams, valsts šeit varēja ne tik strauji atteikties no alternatīviem medikamentiem. Pēc iestāšanās ES iekšējā tirgū ir spiediens uz cenu pieaugumu no ražotājiem, kas nav Latvijā, lai novērstu paralēlo importu. Liela loma ir arī lata piesaistes kursam eiro, kas būtiski ietekmē importējamo preču cenas un šajā aspektā bija neizdevīgs patērētāji.
– Varbūt Latvijas valdībai bija iespējas noteikt ilgākus pārejas posmus?
– Es negribu apelēt pie tā, ka daudzās jomās bija iespējams noteikt pārejas posmus. Vienmēr kāds ir ieguvējs, kāds – zaudētājs.
Katastrofāli trūkst inženieru 
Pēteris Strautiņš, Normunds Bergs, Diena  08/01/05    Akciju sabiedrības SAF tehnika valdes priekšsēdētājs Normunds Bergs intervijā Dienas komentētājam Pēterim Strautiņam
- Latvijā patlaban arvien vairāk trūkst tehnisko speciālistu, turklāt gan kvantitatīvi, gan kvalitatīvi. Tā kļūst par vienu no lielākajām ekonomikas attīstības bremzēm. Jūsu uzņēmumam ir pieredze sadarbībā ar augstākās izglītības institūcijām. Kā uzņēmēji var palīdzēt uzlabot situāciju izglītības jomā?
Varu runāt par situāciju uzņēmumā un nozarē kopumā. Situācija ir traģiska. Traģiska! Nevis tā, ka nav labi, mazliet trūkst… ļoti trūkst. Cēloņi ir vismaz trīs. Pirmām kārtām inženiera profesijas prestižs patlaban ir ļoti zems. Tam ir zināms vēsturisks pamats, taču pēdējos trīs gados elektronikas un elektrotehnikas nozare Latvijā attīstās, rodas jauni uzņēmumi. 
Cits cēlonis traģiskajai situācijai ir valsts politika, kuras sekas ir mācību iestāžu politika. Jāapzinās, ka inženierzinātnēm nepietiek ar brīnišķīgu profesoru, tāfeli un auditoriju. Ir nepieciešama spēcīga laboratoriju bāze, un vēlama arī spēcīga pētniecības bāze. Klavieres nevar iemācīties spēlēt teorētiski. Inženierzinātnēs studentu mācības maksā trīsreiz vairāk nekā humanitārajā jomā, taču valsts maksā "uz galviņu". Tāpēc valsts augstskolas ir spiestas "stumt" humanitāros priekšmetus. Par privātajām augstskolām situācija ir skaidra — prestiža dēļ cilvēki joprojām laužas uz sociālajām zinātnēm. 
Izglītības ministrija it kā signalizē, ka tehniskā izglītība ir prioritāte un uzņēmumi tagad var apmaksāt izglītību, un šo naudu neapliek ar ienākuma un sociālo nodokli. Kaut kas tiek darīts, taču par maz. 
Trešā lielā problēma tika radīta pirms vairākiem gadiem, kad Izglītības ministrija nolēma spēlēt demokrātiju un neprasīt likt eksāmenus eksaktajos priekšmetos. Taču valdībai ir jāatbalsta fizikas mācīšana. Fizika ir tā lieta, ap ko visa zeme griežas, jo ar to var ieinteresēt bērnu. Matemātika pēc būtības ir diezgan sausa, to interesantu padarīt ir daudz grūtāk.
- Fizikā eksāmenus šogad kārtoja par 46% vairāk vidusskolēnu, bet šis pieaugums ir uz ļoti zemas bāzes.
Tur jau tā lieta. Tagad visi atzīst, ka matemātiku vajag, bet mēs tikai runājam, rakstām stratēģijas, un tālāk?
- Vai speciālistu trūkums jau tagad bremzē SAF tehnika izaugsmi?
Jā, bez šaubām. Šā iemesla dēļ mēs nodarbinām 17 augsti kvalificētus zviedru darbiniekus.
- Tāpēc jūs nopirkāt Zviedrijas uzņēmumu Viking Microwawe?
Tieši tā. Tur ir kvalificēta inženieru bāze, kādas pie mums diemžēl nav. Es uzskatu, ka pie mums strādā vislabākie inženieri Latvijā. Taču mums vajadzēja vēl daudz vairāk cilvēku, un mēs nopirkām Zviedrijas uzņēmumu. Nopirkām par lielu naudu un maksājam viņiem lielu naudu. Es domāju, ka nav jākomentē algas starpība šeit un Zviedrijā. 
Nav tā, ka šeit nekas nenotiek. RTU sagatavo kādus 20—30 cilvēkus telekomunikācijās un elektronikā, taču tas ir par maz. 
- Kā ir ar eksaktajiem speciālistiem citur? 
Kopumā ļoti bēdīgi. Nedaudz labāk ir informācijas tehnoloģiju nozarē. Viņi kliegt sāka pirms gadiem pieciem un izdevās ielikt cilvēku prātos, ka IT ir izdevīgas. Turklāt IT ir it kā pa vidu starp humanitārajām un tīri tehniskajām specialitātēm, jo tur ar tāfeli gluži nepietiek, bet ar datoru jau pietiek, vairāk nevajag. Mašīnbūvē ir līdzīgi kā pie mums. Interesanta situācija ir ķīmijas nozarē. To Izglītības ministrija reizēm rāda kā piemēru — uzņēmumi dod augstskolām naudu, sadarbojas. Taču paši ķīmijas uzņēmumi apgalvo, ka arī viņiem ir bēdu aina.
- Kā uzņēmumi var iespaidot augstskolu mācību saturu un kvalitāti?
Tas nav uzņēmumu uzdevums. Mums ir jāražo produkcija un jādod darbs. Latvijā dažkārt visas problēmas grib pārlikt no slimās galvas uz veselo. Protams, mēs rīkojamies. Pēdējos gados ir ievērojami uzlabojusies komunikācija starp uzņēmumiem un mācību iestādēm. Taču mūsu izstrādes inženieriem nav jālasa lekcijas, tas jādara lektoram. Iespēju robežās mēs neatsakām, cenšamies ienest tā saucamo dzīvo elpu, informēt studentus par nozarē notiekošo. 
Ir cita iespēja, kas netiek izmantota. Mums saka — ražotāji, sadarbojieties ar institūtiem. Taču tie ar dažiem izņēmumiem ir muzeji. Tur var skatīties uz aparātiem, kādi reiz bijuši, un apbrīnot cilvēkus, kas tos uztur pie dzīvības. Uzņēmumu problēmas ir šauri specifiskas, un pētniekiem var nebūt zināšanu konkrētajā jomā. 
Mūsu gadījumā ir runa par elektroniku, kas ir ļoti konkrēta un specifiska fizika. Ir jābūt specializētām laboratorijām un zināšanām. Tam trūkst naudas! Tagad ledus ir sakustējies, valdība sākusi dot naudu zinātniekiem, taču ļoti maz. Dzirdēju, ka pētījumam paprasa 20 tūkstošus latu — par to zirgam jāsmejas! Nereti šiem pētniekiem pat laboratorija nav līdz galam izveidota. Lai tur sāktu kaut ko darīt, vajag 200 tūkstošus.
- Patlaban no Eiropas struktūrfondiem ir paredzēti līdzekļi augstskolu tehniskās bāzes uzlabošanai. Vai to jau jūt?
Domāju, ka vēl ne. Jā, tagad daudzi speciālisti ir spārnos, varēs kaut ko nopirkt! Taču maz. Teiksim, uz klasi vienas "klavieres", un visi stāvēs rindā. Tagad mācībspēkiem maksā par nolasītajām lekcijām, un viņi pārvēršas par runājošām mašīnām. 
- Tad jau viņiem arī pašiem nav laika atjaunināt savas zināšanas. 
Jā, viņiem jāskrien no lekcijas uz lekciju un nav laika padomāt. Tā darot, var nopelnīt tik, lai nav jābrauc uz Īriju lasīt sēnes.
Taču nav tā, ka es tikai žēlojos un nav viedokļa, ko darīt. Paskatāmies uz kaimiņiem. Igaunijā pirms pāris gadiem izveidoja jaunu Elektronikas un komunikāciju fakultāti. Lielisku, ar modernām laboratorijām aprīkotu, labām telpām. Var teikt — tur ir Elcoteq, liels ražotājs, taču tas nav izšķirīgi. Arī Lietuvā viss ir daudz labākā līmenī, tur gāja pa citu ceļu, iedeva naudu no budžeta. 
Latvijā RTU ir daudz īpašumu, valstij jāsaved kārtībā vajadzīgās ēkas un jāpārdod nevajadzīgās vai arī jāļauj to darīt RTU un iegūtie līdzekļi jāiegulda mācību bāzes uzlabošanā. 
- Latvijā rūpniecības sabrukuma laikā daudzi inženieri nestrādāja savā specialitātē. Vai ir iespējas šos cilvēkus ar labākām algām piesaistīt atkal, atjauninot viņu zināšanas?
Mūsu uzņēmumā šis process notiek jau no pašiem pirmsākumiem. Visu mūsu izstrādes un ražošanas inženieru CV ir RTU Radiotehnikas fakultāte, bet pa vidu — mākleris, brokeris utt. Domāju, ka tā ir ilūzija, plaši izplatīts mīts, ka mums ir pilna zeme ar gudriem inženieriem. Nav, ir jau par vēlu. Tie, kas to varēja un gribēja, jau ir atpakaļ. 
- Pirms kāda laika katrā sevi cienošā valstī bija plāns radīt savu Silikona ieleju. Taču izrādījās, ka to izdarīt no augšas ir ļoti grūti. Vai saskatāt kādus tehnoloģisko klasteru aizmetņus Latvijā? Varbūt ir klasteris ap SAF tehniku?
Protams, ir klasteris ap SAF tehniku. Ir vairāki metālapstrādes uzņēmumi, kas mums ražo detaļas. Divi uzņēmumi nodarbojas ar spiesto plašu montāžu. Šāds klasteris var veidoties ap lokomotīvi. Tagad pasaulē karalis ir ārpakalpojumi. Taču viss strauji mainās, ārpakalpojumi nav panaceja. Klasteri nevar radīt mākslīgi. Ja parādās uzņēmums, kas ražo produktus ar augstāku pievienoto vērtību, parādās citi, kas viņam izpilda pasūtījumus. Vajag kādu, kam ir produkts.
- Ir jau arī horizontālā mijiedarbība. Piemēram, uzņēmumi kopā veido pieprasījumu pēc speciālistiem. 
Protams. No mana viedokļa, ir ļoti svarīgi, lai spiesto plašu ražošanas uzņēmums strādātu ne tikai man, lai tam ir stabilitāte. Ja man kādu laiku kritīsies pieprasījums, tas nenomirs. Ja cita nozares uzņēmuma uzdevumā tas ir atrisinājis kādu problēmu, šīs zināšanas tiks pārnestas arī uz manu produktu. Šādas apakšuzņēmēju attiecības ir pastāvējušas jau ilgi, tikai tagad tās paceltas lielā augstumā, nospodrināta,s un tām piekarināts kaut kāds ārzemju lamuvārds…
- Tur jau konsultāciju nozare ir padarījusi savu melno darbu.
Protams! Radīja kliedzošu saukli. Maldīgs ir priekšstats — uztaisīsim administratīvā ceļā klasteri, un viss notiks. Vajadzīgs ir produkts. 
- Ja vēl ir zīmols, tas dod papildu stabilitāti.
Jā, tad produktam vairs nav viena klienta riska.
Raugoties no Latvijas uzņēmēju "čībām", no vienas puses, negribas, ka nāk iekšā lielie investori un pārpērk mūsu ierobežotos resursus. Diemžēl tas ir nepieciešams process. Lielie ražotāji šeit rada mācību bāzi kā sekundāru produktu. Jā, darba tirgū viņi sagādā problēmas vietējiem. Taču cilvēki maina darbus. Ar zināšanu un pieredzes bāzi viņi iet citur vai sāk savu biznesu. Taču tas jau ir nokavēts. Ja bada gados mums būtu bijis savs Elcoteq, mēs tik ļoti neraudātu par savu bēdīgo stāvokli. 
Runājot par augstajām tehnoloģijām…
- Kas tās tādas īsti ir? 
Sabiedrības apziņā tās ir kaut kas tāds, kur daudz mikroshēmu, kas saistīts ar elektroniku vai programmēšanu. Tā nav. Augstās tehnoloģijas var būt pārtikas nozarē, tās var būt biotehnoloģijā, nanotehnoloģijā.
- Arī pārtikas rūpniecība kliedz, ka viņiem trūkst pārtikas tehnologu.
Protams, tie jau tie paši inženieri vien ir! Diemžēl ar ekonomistiem un juristiem arī rūgušpienu neuztaisīsi. Par augstajām tehnoloģijām var runāt jebkurā nozarē, kur ir kaut kas novatorisks. Tā nav tikai elektronika.
***
Budžeta vietu skaits inženierzinātņu un sociālo zinātņu grupās ir ļoti līdzīgs, taču par maksu studējošie visbiežāk izvēlas apgūt sociālās zinības. Tomēr saskatāmas pazīmes, ka inženierzinātņu, ražošanas un būvniecības popularitāte aug. 1.kursa studentu vidū to popularitāte ir 1,7 reizes lielāka nekā starp studentiem kopumā. 
Dati: Izglītības un zinātnes ministrija

Microsoft liek latviešiem pasmaidīt 
Kristaps Pētersons,  Diena  08/01/05    Programmatūras ražošanas milzis Microsoft latviešiem ir devis iespēju pasmaidīt, savu jauno operētājsistēmu nodēvējot starptautiskā vārdā — Windows Vista. Tas būs produkts, kas klajā nāks 2006.gadā un uz kuru Bila Geitsa radītā impērija liek vislielākās finansiālās cerības. Vista aizstāj jaunās operētājsistēmas līdz šim zināmo darba nosaukumu Longhorn, un, lai gan par to oficiāli tika paziņots pirms pusotras nedēļas, nosaukums ticis reģistrēts jau martā, liecina ārvalstu plašsaziņas līdzekļu rīcībā esošā informācija. Līdz ar logo un nosaukumu Microsoft reģistrējis arī interneta domēnu www.windowsvista.com.
Neraugoties uz to, ka angļu un spāņu valodās vista nozīmē skats vai ainava, latvieši jau nebūs latvieši, ja nepazobosies par to, ko šis vārds nozīmē viņu valodā. Pirmā reakcija no Microsoft jau sekojusi — pagājušajā nedēļā Latvijas pārstāvniecības vadītājs Sandis Kolomenskis izplatīja paziņojumu, kurā uzsvēra, ka lietotājiem jānovērtē jaunās operētājsistēmas versijas tehniskās iespējas, nevis tās nosaukums. Viņš nenoliedza, ka Latvijā lietotājiem šāds nosaukums varētu izraisīt smaidu, taču dominējošais vārds arī turpmāk būs Windows, nevis Vista. Vietējie IT speciālisti gan zobojas, ka ar šo soli programmatūras gigants būs latviešu apziņā iemūrējis operētājsistēmas saistību ar konkrēto dējējputnu. "Pasaulē ir simtiem valodu, šajā gadījumā netika skatīts vārds kā tāds," bilst S.Kolomenskis.
Šīs sistēmas testa versija atklātībā nonāks jau trešdien, bet pilnā programma būs pieejama nākamā gada nogalē, sola Microsoft. Diena jau rakstīja, ka Vista revolucionārie pavadoņi būs WinFS platforma, prezentācijas aplikācija Avalon un komunikācijas sistēma Indigo. Microsoft sola, ka pašu izstrādāta pretvīrusu programma API darbosies kā ugunssiena vīrusiem, bet no XP papildinātais kļūdu reportieris ERT daudz precīzāk noteiks problēmas sakni un sniegs detalizētu pamācību to risināšanai.

Gada laikā Latvijā jauno automašīnu cenas pieaugušas par 7,3%LETA   08/02/05    Kopš pagājušā gada maija Latvijā jauno automašīnu cenas pieaugušas par 7,3%, kamēr Lietuvā tās samazinājušās par 7%, bet Igaunijā - par 8,3%, liecina Eiropas Komisijas (EK) pārskats, kurā atspoguļota jaunu automašīnu cenu starpība bloka vienotajā tirgū. 
Kopumā Latvijā, salīdzinot ar citām Eiropas Savienības (ES) valstīm, šā gada maijā automašīnu cenas dažādiem modeļiem bija gan augstākas, gan zemākas. 
Piemēram, Latvijā populārākā automašīna “Toyota Corolla” mūsu valstī maksā 10 589 eiro (7441 latu), neskaitot nodokļus, jeb par 0,3% mazāk nekā zemākā cena 12 eirozonas valstīs. Tāda pati ir šīs automašīnas cena Igaunijā un Lietuvā. 
Savukārt dažas citas “Toyota” markas automašīnas Baltijas valstīs ir dārgākas. Piemēram, “Toyota Avensis” maksā 16 956 eiro (11 916 latus) jeb 113,1% no zemākās cenas eirozonas valstīs. 
Līdzīga situācija ir ar “Renault” markas automašīnām. Piemēram, “Renault Clio” cena visās trīs Baltijas valstīs ir 8271 eiro (5812 lati), kas ir par 6,4% vairāk nekā zemākā cena eirozonas valstīs. Savukārt “Renault Megane” cena ir 12 090 eiro (8496 lati), kas ir par 1,4% mazāk. 
“Opel” automašīnu cenas Latvijā pamatā ir zemākas. Piemēram, “Opel Astra” Latvijā maksā 12 678 eiro (8910 latus), kas ir par 3,9% mazāk nekā lētākajā eirozonas valstī. Tomēr pārējās Baltijas valstīs šī auto modeļa cena ir vēl zemāka - Lietuvā par 6,6%, bet Igaunijā - par 5,8%. 
Savukārt Latvijā ir zemākas “Mazda” automašīnu cenas. “Mazda 3” cena Latvijā ir 13 418 eiro (9430 lati), kas veido 95,7% no zemākās cenas eirozonas valstīs. Savukārt Lietuvā šī auto cena ir 13 610 eiro (9565 lati) jeb 97% no zemākās cenas, bet Igaunijā - 13 541 eiro (9516 lati) jeb 96,5% no zemākās cenas. 
Kā liecina pētījums, Latvijā ir dārgākās “Volkswagen” (VW) markas automašīnas Baltijas valstīs. Piemēram, “VW Golf” mūsu valstī maksā 11 890 eiro (8356 latus), kas ir par 10,7% vairāk nekā zemākā cena eirozonas valstīs, savukārt Lietuvā šis auto modelis maksā 11 757 eiro (8262 latus) jeb par 9,5% vairāk, bet Igaunijā - 11 061 eiro (7773 latus) jeb par 3% vairāk. Līdzīgi ir ar citiem VW modeļiem. 
Latvijā ir augstākas arī “Mercedes” automašīnu cenas. Piemēram, “Mercedes C180” maksā 26 512 eiro (18 632 latus) jeb 111,1% no zemākās cenas eirozonas valstīs, savukārt Lietuvā šī auto cena ir 23 240 eiro (16 333 lati) jeb 97,4% no zemākās cenas, bet Igaunijā - 23 290 eiro (16 368 lati) jeb 97,6% no zemākās cenas. 
Luksus automašīnu segmentā Latvijā automašīnas pamatā ir dārgākas nekā citās Baltijas valstīs. Piemēram, “Mercedes S350” auto cena Latvijā ir par 7,5% augstāka nekā zemākā cena eirozonas valstīs. Lietuvā tā ir par 0,3% augstāka, bet Igaunijā - par 2% zemāka. Savukārt “Audi A8” automašīnas cena Latvijā un Igaunijā ir par 1% augstāka, bet Lietuvā - par 3,7% zemāka nekā mazākā eirozonas valstu cena. Saskaņā ar pārskatu eiropiešiem lētāku automašīnu meklējumos jādodas uz Somiju vai Dāniju. EK mudina automobilistus meklēt lētākas iespējas ārvalstīs, kas tai palīdzētu ilgajā cīņā par ES automobiļu tirgus liberalizāciju. 
Notiks uzņēmēju un zinātnieku forums
Inga Balode,  NRA  08/03/05    Par to, kā inovāciju jomā efektīvāk sadarboties uzņēmējiem un zinātniekiem, iecerēts runāt starptautiskajā uzņēmēju un zinātnieku forumā Inovācijas = Peļņa, ko 15. septembrī organizē Latvijas Darba devēju konfederācija.
"Šādu forumu Latvijas Darba devēju konfederācija (LDDK) rīko pirmo reizi, un paredzams, ka tajā piedalīsies apmēram 130 zinātnieku un uzņēmēju," informēja LDDK korporatīvās pārvaldes eksperte Iveta Ķelpe.
Foruma organizatori sadarbojas ar Eiropas Darba devēju un rūpnieku konfederāciju apvienību (UNICE).
LDDK ģenerāldirektore Elīna Egle uzsver, ka Latvija starptautiskajā tirgū nevar sekmīgi startēt kā lētā darbaspēka valsts, tāpēc uzņēmējiem jādomā ne tikai par to, kā lētāk pirkt un dārgāk pārdot, bet arī par zinātņu ietilpīgo ekonomiku.
LDDK kopš pavasara darbojas Zinātnes un uzņēmējdarbības partnerības padome, kurā situāciju inovāciju jomā uzņēmējiem un zinātniekiem palīdz apzināt arī atbildīgie valsts institūciju darbinieki. Forumā iecerēts izstrādāt shēmu optimālai zinātnieku un uzņēmēju sadarbībai, lai nebūtu tādu situāciju kā pašlaik, kad, piemēram, vietējam uzņēmējam vieglāk uzzināt par ārzemju zinātnieku atklājumiem nekā par Latvijas zinātnieku sasniegumiem, jo viņi internetā pieejamajās datu bāzēs pazūd, un rezultātā vietējie zinātnieki strādā ārzemju tirgum, bet uzņēmēji par izgudrojumiem maksā dārgāk.
Uzņēmums vai uzņēmējs, kas 2004./2005. gadā, sadarbojoties ar zinātniekiem, visveiksmīgāk izmantojis uzņēmuma darbībā inovatīvos risinājumus, un zinātnieks vai izpētes institūts, kas vislabāk ieinteresējis uzņēmēju investēt inovatīvu ideju attīstībā, šogad saņems LDDK gada balvu.
Pretendentus gada balvai ikviens var pieteikt līdz 25. augustam. Starp citu, veiksmīgākie inovatīvo risinājumu autori vai realizētāji konkursam sevi var pieteikt arī paši. Konkursa nolikums un reģistrācijas anketa atrodami LDDK mājaslapā www.lddk.lv.
E. Egle norāda, ka inovācijas ir svarīgas gan atsevišķiem uzņēmējiem, gan visai valstij kopumā. "Ar inovācijām kompānijas ievieš jaunus produktus, uzlabo esošos izstrādājumus, kas veicina jaunu noieta tirgu apguvi. Mūsdienās inovācijām ir nenovērtējami augsta loma, piemēram, jaunu ražošanas koncepciju izstrāde, organizatoriskās struktūras maiņa, inovatīvs preces iesaiņojums, arī kinoskatītāji un lasītāji allaž novērtē inovatīvu sižeta risinājumu," uzsver E. Egle.
Viņa atgādina, ka Latvijas Tautsaimniecības vienotās stratēģijas mērķus – nākamo 20–30 gadu laikā sasniegt ES valstu vidējo IKP līmeni uz vienu iedzīvotāju, paaugstināt nodarbinātības līmeni līdz 70% ekonomiski aktīvo iedzīvotāju un samazināt bezdarba līmeni līdz 5% – plānots sasniegt, nodrošinot pāreju no darbietilpīgas ekonomikas uz zināšanu ietilpīgu ekonomiku. "Lisabonas stratēģijas mērķis ir būtiski paātrināt zinātnes, tehnoloģiju un inovāciju attīstību, panākot, ka šīs jomas finansējums 2010. gadā ES sasniedz vidēji 3% IKP (1% – valsts budžets, 2% – biznesa sektora kapitāls). 2004. gadā privātā sektora izdevumi pētniecībai un izstrādnēm Latvijā bija tikai 0,25% IKP," norāda E. Egle.
LDDK apvieno 19 Latvijas tautsaimniecībā ievērojamas nozaru un reģionālās asociācijas un federācijas, kā arī atsevišķus uzņēmumus, kuros strādā vairāk nekā 50 darbinieki. Konfederācijas biedri nodarbina vairāk nekā 20% Latvijas darbaspēka.

Latvijā vidēji aizņemas ap 16 tūkstošiem latu
Elīna Lidere,  NRA  08/03/05    Vidēji kredītņēmējs Latvijā aizņemas bankā aptuveni16 tūkstošus latu un pamatā iedzīvotāji aizņemas īpašuma iegādei vai remontam. 
Gada laikā Latvijas banku izsniegto mājokļu kredītu apjoms pieaudzis par 85,9% – liecina Latvijas Komercbanku asociācijas (LKA) apkopotie dati. Savukārt šā gada pirmo sešu mēnešu rezultāti liecina, ka hipotekāro kredītu portfelis audzis par 42,7%. Līdz ar to jāatzīst, ka kredītu bums Latvijā turpinās, un eksperti pagaidām neprognozē, ka tas tuvākajā laikā varētu noplakt. 
Aizņēmumi īpašuma iegādei vai remontam veido lielāko daļu no Latvijas banku kredīta portfeļa, tāpēc cīņa par klientiem banku starpā norit visai sīvi. Tiek palaistas arvien jaunas un arvien atraktīvākas reklāmas, lai ieinteresētu potenciālos kredīta ņēmējus. 
Taču paši banku speciālisti norāda, ka klients ir kļuvis gudrāks un tagad, pirms ņem kredītu, vismaz izpēta vairāku banku piedāvājumus. Lai gan daļa no aizņēmējiem joprojām tam pievērš nepamatoti maz vērības. 
Pamatā kredīta ņēmēji esot 30–35 gadus veci vīrieši, kas ir menedžeri, vadošie speciālisti kādā firmā vai arī valsts ierēdņi, – rāda Hansabankas, lielākā mājokļu kredītu izsniedzēja, aplēses. Lielākoties tie ir rīdzinieki vai citu Latvijas lielāko pilsētu iedzīvotāji, un vidējais kredīta apjoms privātpersonām esot aptuveni 16 tūkstoši latu. Šie aprēķini veikti, pamatojoties uz Hansabankas klientu statistiku, taču bankas privātpersonu kreditēšanas nodaļas vadītāja Anita Bērziņa Neatkarīgajai teica, ka praktiski tāda pati situācija esot arī citās bankās, ko diskusijās par vidējo kredītņēmēju Latvijā esot atzinuši konkurējošo banku pārstāvji. 
Pēc LKA datiem, kopējais mājokļu kredītportfeļa lielums esot sasniedzis 1,219 miljardus latu. Salīdzinot ar pagājušā gada beigām, šogad izsniegti par 37,3% jeb 330,917 miljoniem latu vairāk mājokļu kredītiem. 
Visvairāk kredītu mājsaimniecībām mājokļa iegādei izsniegusi a/s Hansabanka – 333,759 miljonus latu. Bankas izsniegto kredītu kopsumma gada laikā pieaugusi vairāk nekā divas reizes, un tagad tā mājokļu kredītu tirgū veido 27,4%. A/s SEB Latvijas Unibanka šajā kredītu veidā aizņem 16% lielu tirgus daļu, un bankas izsniegto kredītu vērtība sasniegusi 194,592 miljonus latu. 
Salīdzinot ar pagājušā gada attiecīgo periodu, bankas izsniegtie mājokļa kredīti pieauguši par 68,9%. 
Savukārt procentuāli vislielākais pieaugums mājokļu kredītu portfelī gada laikā bijis Trasta komercbankai – tās izsniegto kredītu kopsumma pieaugusi aptuveni septiņas reizes. Visvairāk procentuāli gada laikā samazinājies komercbankas Baltikums kredītportfelis – par 78,7%.
Kopējais hipotekāro kredītu apjoms sasniedzis 2,044 miljardus latu. Salīdzinot ar pagājušā gada attiecīgo periodu, kredītu skaits pieaudzis par 88,8% jeb 961,428 miljoniem latu. Arī šajā tirgū līderi ir Hansabanka (32% tirgus daļa) )un Unibanka (15,9%). Apsteidzot Parex banku, šā gada pirmajā pusgadā trešajā vietā ir ierindojusies Nord/LB (10,9%), – ziņo LETA. Skatās reālo īpašuma tirgus vērtību
Liene Satovska, a/s Parex banka Kreditēšanas attīstības daļas vadītāja,  NRA  08/03/05    Lai saņemtu hipotekāro kredītu mājokļa iegādei, būvniecībai, remontam vai citam mērķim pret nekustamā īpašuma ķīlu, bankā vienlaikus ar pieteikumu kredīta saņemšanai jāiesniedz nekustamā īpašuma vērtējums. Vērtējums nepieciešams, lai banka pārliecinātos par nekustamā īpašuma tirgus vērtību, kas ir viens no parametriem, pēc kā nosaka kredīta summu. Bankas rēķinās ar to, ka pirkuma jeb iegādes summa ir tā cena, par kuru pircējs un pārdevējs savstarpēji vienojas. Šī cena var būt gan augstāka, gan zemāka, gan vienāda ar nekustamā īpašuma, piemēram, dzīvokļa, tirgus vērtību. Taču pēdējā laika tendences tirgū liecina, ka daudzos gadījums dzīvokļa pārdevējs par nekustamo īpašumu prasa krietni lielāku cenu, nekā ir tā reālā tirgus vērtība. To apliecina īpaši straujais sērijveida dzīvokļu cenu kāpums no iepriekšējā gada novembra līdz šai dienai. Pēc nekustamā īpašuma speciālistu aplēsēm, sērijveida dzīvokļiem cenas ir kāpušas pat par 50%, un ir situācijas, kad dzīvokļa kvadrātmetra cena otrreizējā tirgū sasniedz 900 un pat 1000 eiro kvadrātmetrā, kamēr netālu tiek celta jauna daudzdzīvokļu māja, kur mājokļa kvadrātmetra cena ir tikpat liela. Vērtētāji atzīst, ka starpība starp īpašuma piedāvājuma cenu un reālo tirgus vērtību sasniedz 30% un reizēm pat 50%.
Saprotams, ka ievērojama neatbilstība starp pārdevēja noteikto cenu un reālo pirkuma tirgus vērtību var mulsināt pircēju. Tāpēc klientam būtu ieteicams pirms pirkuma līguma noslēgšanas vērsties pie sertificēta vērtētāja vai licencētas vērtēšanas kompānijas, lai saņemtu atzinumu par konkrētā īpašuma tirgus vērtību. Ja starpība starp prasīto un reālo dzīvokļa cenu ir liela, tad potenciālais pircējs var lemt – vai mēģinās ar pārdevēju vienoties par dzīvokļa tirgus vērtībai atbilstošu cenu vai, ja nevar vienoties, meklēs citu dzīvokli, vai tomēr maksās pārdevēja noteikto summu. Jebkurā gadījumā pircējam jārēķinās, ka banka izsniegs hipotekāro kredītu, rēķinoties ar īpašuma tirgus vērtību, ko noteicis bankas akceptēts vērtētājs.
Pirms pasūtīt vērtējumu, klientam ieteicams vispirms noskaidrot, kādus vērtējumus banka pieņem. Sadarbības formas starp bankām un vērtētājiem var būt šādas:
banka, tostarp arī Parex banka, pieņem tikai tādu vērtējumu, ko veicis sertificēts vērtētājs vai licencēta kompānija, ar kuru bankai ir noslēgts sadarbības līgums;
banka pieņem jebkura sertificēta vērtētāja vērtējumu;
bankas darbinieku štatā ir savi vērtētāji, kas veic īpašuma vērtējumu, un šādu tirgus vērtības atzinumu pieņem tikai šī banka.
Vērtējot, piemēram, dzīvokļa īpašumu, tiek ņemta vērā ēkas atrašanās vieta, dzīvokļa un pašas ēkas tehniskais stāvoklis, dzīvokļa izvietojums ēkā, arī ēkas apsaimniekotājs (vai tā ir pašvaldība, dzīvokļu īpašnieku kooperatīvs, nekustamo īpašumu firma).
Sertificētie vērtētāji un licencētās vērtēšanas kompānijas, ar kurām bankas noslēdz sadarbības līgumu, saņem tiesības nodarboties ar īpašuma vērtēšanu saskaņā ar mūsu valstī spēkā esošo likumdošanu. 
Vērtējums sērijveida dzīvokļiem Rīgā vidēji maksā 30–60 latu, bet savrupmājai – no 100 latiem.
Parex banka neprasa vērtējumu, ja tiek iegādāts dzīvoklis jaunuzceltā vai rekonstruētā mājā. Precīzāk, šis vērtējums nav jāpasūta klientam, bet viņa vietā to izdarīs un apmaksās banka. Vērtējums nav jāpasūta arī tad, ja tiek ņemts kredīts 50% no sērijveida dzīvokļa tirgus vērtības. Šajos gadījumos klients ietaupa līdzekļus, ņemot kredītu Parex bankā. Svarīgi ir atcerēties arī to, ka vērtējumam ir derīguma termiņš, kas katrā bankā atkarībā no īpašuma veida ir noteikts atšķirīgs, taču pārsvarā nav ilgāks par trīs līdz sešiem mēnešiem. Starptautiskā reitingu aģentūra "Standard&Poors" paaugstinājusi Rīgas kredītreitingu
LETA 08/04/05    Starptautiskā reitingu aģentūra "Standard&Poors" šodien paaugstinājusi Rīgas pilsētas kredītreitingu, aģentūru LETA informēja aģentūras pārstāvji.
Ilgtermiņa kredītreitings Latvijas galvaspilsētai paaugstināts no "BBB-" uz "BBB". Vienlaikus Rīgai apstiprināts "A-3" īstermiņa reitings. Stāvoklis tiek vērtēts kā stabils.
Kā norāda "Standard&Poor" kredīta analītiķis Martins Gdula, paaugstinātais reitings atspoguļo uzlabojumus pilsētas finanšu vadībā un lielāku caurskatāmību, kā arī Eiropas Savienības (ES) līdzfinansēto infrastruktūras objektu skaita palielināšanos un finanšu organizāciju, ko veido ekonomiskā izaugsme un piesardzīga budžeta plānošana.
Reitingu veido Rīgas stiprā pozīcija Latvijas ekonomikā, mērenā parādu nasta un kontrole. To apdraud zemā pilsētas ienākumu autonomija, politiskās koalīcijas trauslums un augošās vajadzības infrastruktūras jomā.
Rīgas ekonomiskais spēks ir tās galvaspilsētas un ekonomiskā dzinēja lomā. Pilsētas IKP pieaugums, kas, visticamāk, būs vairāk nekā 6% gadā vidējā termiņā, pārsniedz nacionālo vidējo IKP pieaugumu.
Galvaspilsētai piesaistītas vairāk nekā puse no ārzemju investīcijām valstī, un tajā reģistrēti 36% Latvijas iedzīvotāju.
Kā norāda reitingu aģentūras eksperti, Rīgas finansiālais stāvoklis uzlabojies 2004.gadā. Vienmērīgais ienākumu pieaugums un piesardzīgā budžeta politika radījusi lielu budžeta pārpalikumu ar kapitālajiem izdevumiem, kas 2004.gadā pārsniedza 5%. 2005.gadā situācija turpinājusi uzlaboties - pirmā pusgada rezultāti ir labāki, nekā budžetā plānots.
Vienlaikus pilsētas infrastruktūras augošās vajadzības un degvielas cenas turpina noslogot pilsētas budžetu. Tomēr, ievērojot straujo ekonomisko izaugsmi un apdomīgo budžeta politiku, ES līdzfinansējuma palielināšanos, finansiālajam stāvoklim vajadzētu palikt stabilam, ar deficītu, kas turpmākajos dažos gados nepārsniegs 10%, norāda "Standard&Poors" speciālisti.
Pateicoties valdības noteiktajiem parāda ierobežojumiem un piesardzīgākai investīciju politikai, pilsēta ir saglabājusi tās tiešo parādu mērenā līmenī, kas 2004.gadā bija 45% no tekošajiem ienākumiem. Pieņemot, ka nākotnē ievērojami augs ienākumi, pilsētas parādu nastai nākamajos piecos gados nevajadzētu pārsniegt 50%.
Kopš 2005.gada janvāra operācijas ar pilsētas līdzekļiem veic banku kontos un naudas plūsma kļuvusi daudz caurskatāmāka. Šis solis, tāpat kā ilgtermiņa parāda politikas ieviešana, liks ierēdņiem turpināt uzlabot pilsētas finanšu vadību, uzskata speciālisti.
Kā norādīts "Standard&Poors" paziņojumā presei, 2005.gadā notikušās pašvaldību vēlēšanas ļāvušas izveidot Rīgas domē labēju koalīciju, kurai ir tikai 31 balss no 60. Tāpēc lielākajai daļai lēmumu vajadzēs visu partiju atbalstu. Tas, iespējams, prasīs laiku un intensīvas sarunas partiju starpā.
Kā atzīst speciālisti, pozitīvi vērtējama jaunās vadības vēlēšanās turpināt priekšgājēju finansiālo politiku un atbalstīt galveno mērķi - sasniegt sabalansētu budžetu līdz 2010.gadam un mērenu parāda līmeni.
Gdula norāda, ka stabilais novērtējums atspoguļo "Standard&Poors" prognozes, ka Rīga attīstīsies finansiāli spēcīga, paplašinoties ekonomiskajai bāzei un īstenojot apdomīgu budžeta politiku.
Pozitīvs novērtējums nākotnē būs atkarīgs no pilsētas progresa informācijas sistēmu pārvaldībā un tās spējas saglabāt virzību uz ilgtermiņa mērķa - sabalansēta budžeta - sasniegšanu.
Negatīvi novērtējumu varētu ietekmēt pieaugoši tekošie un kapitālie izdevumi. 

Vecrīga kļūst dārga pat tūristiem 
Deniss Kolosovs,  Diena  08/04/05    Ārzemnieku izraisītais cenu kāpums liek rīdziniekiem meklēt lētākas pusdienu vietas
Vecrīgā strādājošie aizvien retāk pusdieno šauro ielu nostūros, dodot priekšroku lētākajām ēstuvēm ārpus tās, un ārzemju tūristi atzīstas, ka vecpilsēta ir pārāk dārga Eiropas vidusšķiras pārstāvjiem, kuri mūsu valsti apciemo, izmantojot lēto aviolīniju piedāvājumus. Šovasar cenas vecpilsētas restorānos un kafejnīcās augušas vidēji par 10—20%, apstiprina Dienas aptaujātie ēstuvju darbinieki un apmeklētāji. Arī Centrālās statistikas pārvaldes (CSP) dati liecina, ka gada laikā restorānu cenas visā Latvijā krietni augušas.
Pēc CSP veiktā Ceļotāju apsekojuma rezultātiem, ārvalstu tūristu skaits šā gada pirmajā ceturksnī salīdzinājumā ar pagājušā gada attiecīgu periodu audzis par trešdaļu. Tieši par trešdaļu no 21,1 līdz 31,8 miljoniem latu palielinājies arī ārvalstu viesu iztērētās naudas apjoms. Tomēr vienlaikus CSP rāda arī citu ainu — pēdējā gada laikā cenas gan viesnīcu un restorānu pakalpojumu, gan pārtikas cenas Latvijā augušas par aptuveni 10 procentiem. 
Šie dati sniedz pārskatu par visu valsti kopumā, tāpēc ir optimistiskāki nekā Rīgā un it īpaši — Vecrīgā, kur cenas ir augušas vēl straujāk. Puslitru alus, kas būtu lētāks par vienu latu, atrast gandrīz nav iespējams. Arī cūkgaļas karbonāde atšķirībā no piedevām un pagatavošanas veida var izmaksāt pat līdz 6 latiem. Dažas Dienas aptaujātās Līvu laukuma kafejnīcu oficiantes nenoliedza, ka cenas par 10—20% palielinājušās tieši pirms jaunās sezonas sākuma pavasara beigās, bet skaidroja šādas tendences ar vispārējo augsto inflācijas līmeni valstī. Kāds Dienas satiktais ministrijas darbinieks pastāstīja, ka Vecrīgā strādājošie ierēdņi īpaši iecienījuši Saeimas un Rīgas domes kafejnīcas, kurās ēdiens ir garšīgs un lēts. Daži gados jaunāki rīdzinieki sacīja, ka, lai ietaupītu, iegriežas RTU kafejnīcā Terīne vai, ja laiks atļauj, dodas līdz 1.ģimnāzijai Raiņa bulvārī. 
Neapmierinātība ar cenām vērojama arī pašu ārzemnieku attieksmē. Pēc CSP datiem, tieši preču cenu un kvalitātes savstarpēja atbilstība neapmierina vairāk kā, piemēram, pakalpojumu kvalitāte vai cilvēku atsaucība. Arī Dienas aptaujātie tūristi bija pamanījuši galvaspilsētas ēstuvju dārdzību. "Protams, mēs esam atbraukuši, lai atpūstos, un naudu īsti neskaitām, tomēr dzīvot tā visa gada garumā būtu pagrūti" stāsta Kaļķu ielā satiktais Herberts no Lielbritānijas. Pēc viņa vārdiem, lēto aviolīniju ieviešana starp Rīgu un Londonu — biļete vienā virzienā maksā mazāk par 16 latiem — mudinājusi uz Latviju doties arī vidusšķiras pārstāvjus no Britu salām, kas rūpīgāk apsver savus izdevumus. Turklāt lielākā daļa mūsu valsts viesu ierodas no kaimiņvalstīm — Lietuvas, Igaunijas un Krievijas, kur dzīves līmenis maz atšķiras no vietējā.
Sabiedriskās ēdināšanas uzņēmuma Rostik restaurants, kam Vecrīgā pieder trīs restorāni, ģenerāldirektors Ernesto Gonsaless piekrīt, ka cenu kāpums Vecrīgā šogad ir jūtams, īpaši nelielu kafejnīcu sektorā. "Mazajiem uzņēmumiem atšķirībā no ķēžu restorāniem nav nedz korporatīvās, nedz zīmola politikas. Tie orientējas tikai uz "vasaras klientiem", vēloties dabūt krietnāku naudas žūksni, un viņiem ir pilnīgi vienalga, kas būs pēc tam," saka E.Gonsaless. Tomēr viņš ir pārliecināts — laikam kļūstot aukstākam, tik daudz ārzemnieku "vairs nevēlēsies staigāt pa Vecrīgas ielām", tāpēc sāksies cīņa par katru cilvēku, un kafejnīcas būs spiestas pazemināt cenas. 
Restorāna Vincents direktors un šefpavārs Mārtiņš Rītiņš gan cenu kāpumu skaidroja ar augošām produktu un izejvielu izmaksām. "Londonā augstas kvalitātes restorānos cenas ir līdzīgas kā Latvijā, bet viņi iegūst lielāku peļņu, jo var izmantot vietējo produkciju," skaidro M.Rītiņš, kā piemēru minot, jūrasmēli, kas Latvijā maksā 20—25 latu kilogramā, bet Parīzē un Londonā to var dabūt par 15 latiem.
***
Cenas Vecrīgā
- Alus cenu starpība 
Aldara Zelta 0,5 litri
Alus sēta — 1 lats
13 krēsli — 1,50 latu
- Cūkgaļas karbonādes cenu starpība 
RTU kafejnīca Terīne — 1 lats
Nostaļģija — 6,80 latu
***
Rīgas ielās
Vai esat izjutis, ka tūristu pieplūduma dēļ cēlušās cenas Vecrīgas ēstuvēs?
Evita, grāmatvede
Protams, ka esmu. Šovasar jau ir jāskatās, kurā tieši kafejnīcā paēst. Jebkurā, kā pirms gada, iegriezties nevaru un tagad bieži vien meklēju vietiņu ārpus Vecrīgas.
Romāns, students
Izjutis neesmu. Ik pa laikam kopā ar draugiem Vecrīgā dzeram alu, un, manuprāt, jau sen nekas nav mainījies.
Digna, nodaļas vadītāja
Nezinu, vai tas ir saistīts ar tūristiem, bet cenas ir kāpušas. Agrāk pusdienas kafejnīcā blakus darbam man izmaksāja 1,50 latu, bet tagad — 1,75.

ES naudu saņēmuši attīstītākie reģioni, saasinot ienākumu atšķirības laukos 
Evija Ercmane,  Diena  08/04/05     Eiropas Savienības (ES) atbalsts un nacionālās subsīdijas padziļinājušas ienākumu plaisu Latvijas laukos, un efektīvākais mehānisms, kā to novērst, ir maksājumu diferencēšana, proti, atšķirīgu atbalsta likmju noteikšana centrālajiem un pierobežas reģioniem. Bez šiem secinājumiem Pasaules Bankas (PB) un Valsts agrārās ekonomikas institūta (VAEI) pētījumā par ES atbalsta efektivitāti norādīta virkne risinājumu ienākumu plaisas mazināšanai, un Zemkopības ministrija (ZM) vismaz daļu ierosinājumu grasās iestrādāt jaunajā Lauku attīstības plānā, kas noteiks naudas piešķiršanas principus no 2007. līdz 2013.gadam.
Lauksaimnieku pārstāvji uzsver, ka ES nauda Latvijas laukiem būtiski palīdzējusi attīstīties, taču mazo lauksaimnieku runasvīri atzīst — nauda laukos nav nonākusi vienmērīgi, tādēļ nepieciešams noteikt atšķirīgas atbalsta likmes dažādu reģionu zemniekiem un aktivizēt konsultantus. 
"Par spīti cerētajam, par ES naudu nav uzplaukuši visi lauki — vairāk attīstījušies centrālie rajoni, bet perifērijā vairojusies nabadzība. Tas apliecina, ka ar naudas piedāvājumu vien nepietiek, jo to jāprot paņemt. Patlaban uz perifēriju būtu jāsūta visgudrākie un dārgākie konsultanti, kuri lauciniekus mudinātu ES naudu apgūt," uzskata Daina Saktiņa (VAEI), viena no autorēm pētījumam ES līdzfinansētās un nacionālās lauku atbalsta programmas Latvijā: gatavojoties jaunajam programmēšanas periodam. Pētnieki uzsver, ka līdzšinējā valsts politika un naudas dalīšanas principi nostādījuši pilnīgi visus — jau attīstījušos un tos, kuriem investīciju plāni vēl tikai jārada, — vienlīdzīgās pozīcijās, un tas veicinājis ES atbalsta koncentrēšanos "to uzņēmēju rokās, kuri varbūt nemaz nav prioritārā atbalsta politikas mērķauditorija". 
Lielo zemnieku sabiedriskās organizācijas Lauksaimniecības statūtsabiedrību asociācijas vadītājs Jūlijs Beļavnieks nepiekrīt, ka ES naudu dabūjuši pārsvarā spēcīgākie zemnieki, kuriem jau bijušas iestrādes un, kuri investīciju projektus, iespējams, realizētu arī bez ES līdzfinansējuma. "Lielie zemnieki apsaimnieko lielākas platības, tādēļ viņu vajadzības ir lielākas," saka J.Beļavnieks. Sīkzemniekus pārstāvošās Zemnieku federācijas vadītāja Ligita Silaraupa gan uzsver — pētījums apliecinājis, ka "maksimums naudas aizplūdis uz Latvijas centrālajiem rajoniem un uz saimniecībām, kas orientējušās uz tirgu". 
Kopumā kopš 2000.gada Latvijas lauki saņēmuši teju 550 miljonu latu finansējumu no ES un nacionālā budžeta. Nauda bija pieejama gan caur struktūrfondiem, rakstot projektus, gan kā atbalsta maksājumi, piemēram, tiešmaksājumi.
Viens no iemesliem, kas kavējis ES naudas nonākšanu attālākajos lauku rajonos, ir ierobežotās kredītņemšanas iespējas, uzskata L.Silaraupa. "Hipotēku bankā ir dažādas programmas, kas pieejamas zemniekiem, bet viņi par tām nezina. Par kredītiespējām būtu jāstāsta konsultantiem, kuriem intensīvi jāstrādā šajā virzienā," norāda L.Silaraupa. Kopš šāgada aprīļa par valsts budžeta naudu apmaksāti konsultanti strādā gandrīz katrā pagasta centrā. 
Lauksaimnieku pārstāvji atzīst, ka attālākajos reģionos zemniekiem trūkst arī motivācijas un vienīgā iedvesma nāk no kaimiņiem, kuri saņēmuši kādus ES maksājumus. 
Pētījuma autori par vienu no efektīvākajiem risinājumiem ienākumu plaisas mazināšanai uzskata ES maksājumu diferencēšanu, proti, augstāka atbalsta likme jānosaka attālākiem reģioniem vai mazāk attīstītajām saimniecībām. 
ZM apņēmusies pētījuma ieteikumus izanalizēt un vismaz daļēji iekļaut jaunākajos nozares politikas dokumentos. "Daudzas pētījuma rekomendācijas iespējams ieviest, taču pirms katra konkrētā ieteikuma iestrādāšanas politikas instrumentos tiks uzklausīts arī sabiedrības viedoklis par nepieciešamajiem uzlabojumiem," skaidro ZM valsts sekretāres vietnieks Aivars Lapiņš.
***
Risinājumi
Rekomendācijas, kuras iesaka Valsts agrārais ekonomikas institūts un Pasaules Banka
- Noteikt teritoriāli atšķirīgas likmes saimniecību modernizēšanas atbalstam 
- Diferencēt likmi arī starp uzņēmēju sociālajām grupām
- Noteikt prioritārās atbalsta nozares
- Piesaistīt kvalificētus konsultantus 
- Atbalstu daļēji naturālo saimniecību pārveidošanai īstenot kopā ar īpašu mazo uzņēmēju kredītu programmu
- Atbalstu nelauksaimnieciskajām investīcijām piešķirt, pamatojoties uz teritorijas ainavas ierīkošanas plānu
- Noteikt atšķirīgas atbalsta likmes jaunajiem zemniekiem, kuri pārņem konkurētspējīgas vecāku saimniecības, un tiem, kuri pārveido sīksaimniecības
***
Ministrijas viedoklis
Kāpēc Zemkopības ministrija pieļāva šādu scenāriju?
Aivars Lapiņš, Zemkopības ministrijas valsts sekretāres vietnieks:
Tas bija zināms politisks kompromiss — nevis mākslīgi sadalīt naudu un pieļaut iespēju, ka visi līdzekļi netiek izmantoti, bet gan dot vienādas iespējas visiem. Šim kompromisam piekrita arī lauksaimnieku organizācijas. Novadu neviendabīgas attīstības mazināšanai ir paredzēti ne tikai lauksaimniecības fondi, bet arī citi līdzekļi, kas domāti, piemēram, infrastruktūras un ceļu attīstībai.

Zemnieki var skoloties bez maksas
Ilze Šteinfelde,  NRA  08/05/05    Lauku konsultāciju un izglītības centrs organizē mācības ar ES finansiālu atbalstu
Līdz nākamā gada jūnija beigām Latvijas Lauku konsultāciju un izglītības centrs (LLKC) lauksaimniekiem, mežsaimniekiem un lauku uzņēmējiem visā Latvijā nodrošinās bezmaksas profesionālās mācības. 
Veiksmīgi noslēdzies Zemkopības ministrijas rīkotais konkurss par tiesībām Latvijā veikt Eiropas Savienības (ES) struktūrfondu līdzfinansētā projekta Profesionālās apmācības 2004 programmas realizāciju. Par uzvarētāju šajā konkursā noteikts Latvijas Lauku konsultāciju un izglītības centrs (LLKC), kurš jau vairāk nekā desmit gadus Latvijā nodarbojas ar lauksaimniecības nozarē strādājošo speciālistu un ražotāju tālākizglītības jautājumu risināšanu.
Starp ZM un LLKC noslēgtais līgums šajā projektā paredz lauksaimniekiem, mežsaimniekiem un citām ieinteresētām personām iespēju bez maksas apgūt 24 dažādas mācību kursu tēmas, kas sadalītas trīs blokos – lauksaimniecība, mežsaimniecība un uzņēmējdarbība. 
Mācības notiks visos Latvijas rajonos saskaņā ar klausītāju pieprasījumu un vēlmēm. LLKC tālākizglītības nodaļas vadītājs Ivars Kalnītis stāstīja, ka katrā LLKC birojā ir sastādīts grafiks, kad notiks mācības. Pēc kursu beigšanas zemnieki un mežsaimnieki saņems atbilstošu sertifikātu, kurā būs norādīts, ka mācības organizētas ar ES finansiālu atbalstu (tas iegūts saskaņā ar ES projektu).
"Interese par šo projektu ir ļoti liela," uzsvēra I. Kalnītis. "Šajā apmācībā ir iekļautas arī tādas tēmas, kas arī iepriekš ir bijušas populāras lauksaimnieku vidū, piemēram, Lauksaimniecības pamati, Bioloģiskā lauksaimniecība, Dažādu dzīvnieku sugu pārraudzības un vērtēšanas organizēšana." Līdz šim par tālākizglītību un atbilstošu apliecību iegūšanu bija jāmaksā. Šis ir pirmais tik vērienīgs mācību pasākums. LLKC Cēsu biroja vadītājs Valters Dambe stāstīja, ka Cēsu birojā šīs mācības sāksies oktobrī un tās ir plānotas līdz aprīlim. "Interese par tām aug ar katru dienu. Joprojām daudzi netic, ka mācības tiešām būs par brīvu. Zinu lauksaimniekus, kuri noteikti izmantos iespēju papildināt zināšanas, jo līdz šim zinību apguvi atlika finansiālu apsvērumu dēļ," sacīja V. Dambe. 
Lai pieteiktos kursiem, lauksaimniekiem jāvēršas sava rajona LLKC birojā. Informāciju par projektā plānotajiem mācību kursiem visā Latvijā var arī iegūt LLKC tālākizglītības nodaļā.

ES darbaspēks neinteresējas par Latviju zemo algu dēļ
DELFI  08/05/05    Labklājības ministrija (LM) secināja, ka “šobrīd darbaspēks no Eiropas Savienības (ES) valstīm neapdraud Latvijas darba tirgu, tādēļ Latvijai nav nepieciešams noteikt ierobežojumus brīvai darbaspēka kustībai”. Darbaspēka intereses trūkumu par Latviju ministrija skaidro ar zemajām algām. 
Ministrijas Komunikācijas departaments portālu “Delfi” informēja, ka darbaspēka masveida ieplūšana no citām ES nav novērojama tieši zemā atalgojuma dēļ, kāds ir, piemēram, ārpusģimenes aprūpes institūcijās un sakaru nozarē. Līdz ar to pašlaik nenotiek vietējā darbaspēka izstumšana šajās darbības jomās. 
Saskaņā ar Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes (PMLP) statistisko informāciju šī gada pirmajos trijos mēnešos Latvijā bija nodarbināti 906 trešo valstu pilsoņi, no tiem 269 cilvēki no Krievijas, 108 no Ukrainas un 87 no Baltkrievijas. 
No kopējā Latvijā nodarbināto ārzemnieku skaita visaktīvākie bijuši 303 cilvēki vecumā no 25 līdz 34 gadiem, mazliet mazāk – 293 vecumā no 35 līdz 44 gadiem, 134 cilvēki vecumā no 45 līdz 54 gadiem. 
Visbiežāk - 468 gadījumos ārzemnieki nav norādījuši, kurā nozarē darbosies Latvijā, taču populārākās darbības jomas iebraucēju vidū ir apstrādes rūpniecība, vairumtirdzniecība un mazumtirdzniecība, sadzīves aparatūras un iekārtu remonts, automobiļu, motociklu remonts. 
Arī Nodarbinātības valsts aģentūras veiktās darba devēju aptaujas dati liecina, ka desmit pieprasītākās profesijas 2005.gada sākumā bija veikala pārdevējs, palīgstrādnieks, autoatslēdznieks, celtnieks, kravas automobiļa vadītājs, kokapstrādes operators, automobiļa vadītājs, apsargs, zivju apstrādātājs, pavārs. Zemā darba samaksa, minimālā mēneša darba alga, bezdarbs un inflācijas pieaugums ir vieni no galvenajiem iemesliem, kādēļ Latvijas darbaspēks izceļo uz vecajām ES dalībvalstīm. 
Pēc ES esošo Latvijas vēstniecību aptuveniem datiem no 2000. līdz 2004.gadam no Latvijas uz darbu dažādās ES dalībvalstīs devušies vairāk kā 30 000 iedzīvotāji. No tiem vairāk kā 15 000 saņēmuši darba atļaujas Īrijā, vairāk kā 9000 reģistrējušies darbam Lielbritānijā, bet Vācijā -1296. 
Vismazākā Latvijas iedzīvotāju interese bijusi par darba iespējām Slovēnijā, jo tur 2004.g. izsniegta tikai vien darba atļauja, bet Polijā 2002.gadā bija nodarbināti tikai trīs cilvēki. 

Zinātnē, izglītībā, kultūrā...

Par maksu uzņems 66 LU programmās
Līga Nestere,  NRA  07/30/05    Lai varētu uzņemt iespējami vairāk studētgribētāju, Latvijas Universitāte (LU) nolēma palielināt gan budžeta, gan maksas vietas vairākās pamatstudiju programmās. Augstskolā ir pārliecība, ka mācību kvalitāte tāpēc necietīs. LU studēt pieteikušies 7073 reflektanti. 
"Katru gadu augstskola uzņem aizvien vairāk studentu, jo ir pietiekama mācībspēku un tehniskā bāze. Darbā tiek pieņemti jauni pasniedzēji. Tā kā viņi nav pārlieku noslogoti un jauniešu interese par universitātes piedāvātajām studiju programmām bija pārsteidzoši liela, augstskola nolēma arī šogad palielināt budžeta un maksas vietu skaitu. Latvijas Universitātei ir vairāk mācībspēku, nekā tas ir noteikts augstskolu akreditācijas noteikumos. Patlaban strādā aptuveni 2700 pasniedzēji ar dažādām kvalifikācijām, no tiem simts ir profesori. Šajā studiju gadā mācīsies ap 27 tūkstoši studentu. Rupji rēķinot, sanāk, ka uz vienu pasniedzēju ir kādi desmit audzēkņi. Tas nav liels skaits," norāda LU Sabiedrisko attiecību departamenta direktors Jānis Palkavnieks. 
Visvairāk pieteikumu šogad reģistrēti vadības zinībās – 1775, komunikāciju zinātnēs – 1570 un tiesību zinātnēs – 1110. Vadības zinībās būtiski palielināja budžeta vietas – par 55, kopā veidojot 80 vietas. Savukārt studenti par maksu šajā programmā var stāties bez ierobežojuma. 
Pārējās divās pieprasītākajās programmās ne valsts finansētās, ne maksas vietas netika palielinātas. Oficiālos uzņemšanas rezultātus ar mobilo telefonu īsziņu palīdzību paziņos rīt. Vēlāk ar rezultātiem varēs iepazīties internetā un LU fakultātēs. Reģistrācija studijām notiks fakultātēs no 1. augusta līdz 5. augustam. 
Latvijas Universitātes studentu servisa direktors Jānis Saulītis norāda, ka uzņemšanai nākamajam, 2006./2007., akadēmiskajam mācību gadam tiks pārskatīti reflektantu vērtēšanas kritēriji, jo centralizēto eksāmenu rezultāti dažkārt neatspoguļo patieso situāciju, tāpēc LU varēs nodrošināt studiju vietas praktiski visiem reflektantiem. Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa,  NRA  07/30/05    
- Pūtēju orķestru festivāls. Aucē notiek 10. Auces pilsētas svētki un Gunāra Ordelovska pūtēju orķestra festivāls. Šodien pulksten 11 kultūras namā pūtēju orķestra koncerts, pulksten 16.30 pūtēju orķestru parāde, bet no pulksten 17 līdz 20 notiek pūtēju orķestru koncerti. Vakara izskaņā pulksten 20.10 Auces deju kolektīvu koncertuzvedums.
- Dullais barons Bundulis. Šodien Lielvārdes novada svētkos pulksten 16 Spīdalas saliņā Saldus pagasta Druvas teātra viesizrāde – V. Sauleskalna Dullais barons Bundulis. Pulksten 21.30 sāksies tautas balle, ko iedejos deju kolektīvs Druva grupas Labākie gadi pavadījumā.
- Augstuma robeža Gulbenē. Gulbenē šodien turpinās pilsētas svētki. Gulbenes Kultūras centrā pulksten 14 latviešu spēlfilmas Augstuma robeža prezentācija un tikšanās ar galveno lomu atveidotājiem.
- Kamermūzikas festivāls. Balvos šodien pulksten 18 sākas 6. kamermūzikas festivāls. J. Brāmsa Kvintetu klarnetei atskaņos J. Bulava stīgu kvartets un Uldis Lipskis (klarnete). Pulksten 20 koncerta programmā J. Karlsona Vakara lūgšana, B. Bartoka Divertisments stīgu instrumentiem un F. Mendelsona Koncerts vijolei un klavierēm. Piedalās Darja Smirnova, Olga Jegunova un orķestris Simfonia concertante Andra Vecumnieka vadībā.
- Zelta smilšu grauds. Pāvilostas pludmalē risinās 10. smilšu mākslas festivāls Zelta smilšu grauds. Tradicionāli skulptūras Pāvilostas pludmalē būvēs gan profesionāļi, gan amatieri. Profesionāļu grupā strādās Kuldīgas, Ulbrokas, Priekules, Aizputes, Liepājas, Tukuma, Jaunpiebalgas, Pāvilostas un Ventspils jaunie tēlnieki. Apbalvošana sāksies pulksten 17, bet pulksten 22 notiks uguns skulptūras iedegšana.
- Vella kalpu otrā izrāde. Bauskas pilsdrupu estrādē pulksten 21 brīvdabas mūzikla Vella kalpi izrāde. Šo koncertizrādi apmeklēs tautā iemīļoto kinofilmu Vella kalpi un Vella kalpi Vella dzirnavās galveno lomu atveidotāji – Baiba Indriksone (Lēne), Eduards Pāvuls (Ērmanis), Haralds Ritenbergs (Andris), Lolita Cauka (Rūta), Artūrs Ēķis (Pēteris), Ingrīda Andriņa (Cecīlija) un Zigrīda Stungure (Priore).
- Cietoksnis visiem. Daugavpils cietoksnī šodien ir atvērto vārtu diena. Tas nozīmē – visas dienas garumā to iespējams apmeklēt bez maksas. Ekskursijas pa Austrumeiropā vienīgo bez pārmaiņām saglabājušos 19. gadsimta pirmās puses cietoksni sāksies pulksten 11, 13 un 15, un gids informēs par Daugavpils cietokšņa tapšanas gaitu un attīstības vēsturi. Atvērto vārtu diena cietoksnī notiek saistībā ar Daugavpils 730. gadu jubilejas pasākumiem.
- Vecpiebalgas pagasta svētki. Šodien turpinās Vecpiebalgas pagasta svētki. Pulksten 20 Alauksta estrādē koncerts, kurā piedalīsies Māra Zālīte, Jānis Lūsēns, Zigfrīds Muktupāvels, Kristīne Zadovska. Kultūrziņa
Arno Jundze,  NRA  07/30/05     Klāt Siguldas opermūzikas svētki. Šodien Siguldā sākas un jau 13. reizi notiek starptautiskie opermūzikas svētki. Divās dienās gaidāmi divi koncerti un Žorža Bizē operas Pērļu zvejnieki iestudējums. Māņticīgie var nesatraukties – vakar preses konferencē svētku rīkotājs Dainis Kalns uzsvēra, ka skaitlis "13" šoreiz nenozīmē neko sliktu un svētki būs vēl labāki nekā citus gadus!
Pirmo reizi no tālās Kostarikas uz opermūzikas svētkiem ieradusies Irīde Martinesa. Viņa atzina, ka Eiropā operdziedoņu aprindās dzirdamas ļoti labas atsauksmes par šiem svētkiem un viņa ar lielu prieku piekritusi jūlija pēdējās dienas pavadīt Latvijā, dziedot Siguldā. 
Savukārt solists Roberto Saka teica, ka tādi notikumi kā opermūzikas svētki Siguldā ir reti, bet viņam uzstāšanās Siguldā nesusi veiksmi turpmākajā radošajā darbā. 
Siguldas opermūzikas apmeklētāji jau labi pazīst Normanu Šanklu – viņš solīja, ka brauks uz Siguldu, kamēr vien tiks aicināts. 
Siguldā dziedās arī Latvijas Nacionālās operas soliste Maija Kovaļevska. Viņu opermūzikas mīļotāji šovakar redzēs pulksten 21 Ž. Bizē operas Pērļu zvejnieki iestudējumā, kurā M. Kovaļevska dziedās Leilas lomu. Latvijā Bizē Pērļu zvejnieki pēdējo reizi iestudēti 1933. gadā. Jauniestudējuma veidotāji ir diriģents Aleksandrs Viļumanis un režisors Mihails Kublinskis, kostīmu māksliniece Ieva Kundziņa, bet kustības režisējis Alberts Kivlenieks. 
M. Kovaļevska uzskata, ka Ž. Bizē opera Pērļu zvejnieki nav vājāka par Karmenu – tikpat skaista mūzika. Turklāt Rietumeiropā pēc ilgāka pārtraukuma tā atkal ir modē un skatītāji ir sajūsmināti. Atliek šovakar doties uz Silguldu, lai par to pārliecinātos. Nav jāsatraucas par nokļūšanu atpakaļ Rīgā – Latvijas dzelzceļš norīkojis papildu dīzeļvilcienu Sigulda–Rīga pulksten 00.40. Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa,  NRA  08/03/05    
- Teātru juridiskā statusa maiņa. Vakar Ministru kabinetā pieņemts lēmums, kas paredz teātru juridiskā statusa maiņu, un Kultūras ministrijas padotībā esošās valsts budžeta iestādes – Latvijas Nacionālais teātris, Latvijas Dailes teātris, Valsts Leļļu teātris, Valmieras drāmas teātris un Daugavpils teātris – līdz šā gada 1. decembrim tiks pārveidotas par valsts sabiedrībām ar ierobežotu atbildību. Kultūras ministre Helēna Demakova skaidro, ka šīs pārmaiņas dos teātriem lielāku darbības elastību, veicinās kvalitatīvāku un daudzveidīgāku māksliniecisko piedāvājumu. Līdz ar valsts SIA izveidošanu mainīsies Valsts Leļļu teātra un Latvijas Dailes teātra nosaukums. Turpmāk būs Latvijas Leļļu teātris un Dailes teātris.
- Pedvālē dejo. Neatkarīgā jau informēja, ka no 25. jūlija līdz 3. augustam Pedvāles Brīvdabas mākslas muzejā pasniedzējas Barbaras Kovas (Vācija) vadībā darbojas dejas darbnīca. Šovakar pulksten 21 dejas darbnīcas izskaņā Pedvāles parka Briņķpedvāles muižā tiks rādīts uzvedums Septiņas ielejas. Tas stāsta par meklējumiem, cīņām un atklāsmēm, kas jāpiedzīvo, tiecoties pēc pilnības un vienotības ar sevi un pasauli.

Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa,  NRA  08/04/05    Solis pretī Lielajam Kristapam. Pirmdien beidzās pieteikumu pieņemšanas termiņš dalībai nacionālajā filmu festivālā Lielais Kristaps, un festivāla rīkotājs – Latvijas Nacionālais kinematogrāfijas centrs – saņēmis 88 pieteikumus. Tagad darbu sāks atlases komisija, izvērtējot filmu atbilstību festivāla formātam un tālāk savu vērtējumu nododot žūrijai, kura izvērtēs nominētās filmas. Kuras filmas saņems nominācijas vairāk nekā 20 kategorijās, būs zināms septembra sākumā. Festivālam pieteiktās filmas tapušas laika periodā no 2003. gada nogales līdz šā gada vidum. Visvairāk uzņemtas dokumentālās filmas – festivālam saņemti 49 pieteikumi, tai skaitā gan īsmetrāžas, gan pilnmetrāžas darbi, 15 spēlfilmas, arī kopā pilnmetrāžas un īsmetrāžas formātos, 14 animācijas filmas un 11 studentu darbi (spēlfilmas).
Lielais Kristaps šogad notiks kinoteātrī Rīga no 26. septembra līdz 2. oktobrim. 
- Latviešu simfoniskās mūzikas gada 2005 mājas lapa. No pirmdienas visi interesenti jaunāko informāciju par Latviešu simfoniskās mūzikas gadu 2005 var iegūt internetā, jo sākusi darboties mājas lapa www.lmic.lv/simfogads
Kultūrziņas
Lauma Mellena, Kristīne Matīsa,  NRA  08/05/05     Nabuko Jēkabpilī. Šodien pulksten 19 Krustpils brīvdabas estrādē ir iespēja baudīt vienu no skaistākajiem operas iestudējumiem no zelta fonda – Džuzepes Verdi Nabuko ar Samsonu Izjumovu titullomā un leģendāro lietuviešu viesmākslinieci Verdi operu izrādēs Ireni Milkevičuti Abigailas lomā. Šāda mēroga izrāde Jēkabpilī būs skatāma pirmoreiz. 
- Baltijas pērle piedāvā abonementus. 7. septembrī Rīgā sāksies kārtējais starptautiskais kinofestivāls Baltijas pērle, kas šogad piedāvā garu un bagātīgu programmu. Lai potenciālos skatītājus nenovestu līdz bankrotam, festivāla direkcija spērusi soli pretī un šogad pirmoreiz piedāvā iegādāties Baltijas pērles abonementus, ko tirgos līdz 25. augustam. Kinoteātru kasēs biļetes maksās 3–4 latus, bet abonementa cena ir Ls 10, un par to varēs noskatīties četras vai piecas filmas atkarībā no izvēlētās programmas. Tiesa, abonementu piedāvājums attiecas tikai uz kinoklasikas retrospektīvām (itāliešu neoreālisms, Žaks Tatī, Lukīno Viskonti, Grēta Garbo un Ingrida Bergmane, čehu kino). Katrai programmai paredzēti 100 abonementu.

Jel topi, zinātne! 
Arno Jundze,  NRA  07/30/05    Literatūras pētnieki strādā, lai gan investīcijas nozares attīstībā ir nožēlojamas.
Apgāda Zinātne izdotais iespaidīgais gandrīz 900 lappušu lielais pētījums Vācu literatūra un Latvija pēc vairākiem saistībā ar literatūras gadabalvu šopavasar izskanējušiem pastāstiem par latviešu literatūrzinātnes un kritikas kaunpilno galu apliecina, ka šo žēlabu kompetentie autori diezin vai pēdējo gadu laikā apmeklējuši kādu literatūrai veltītu zinātnisku konferenci vai lasījuši šai zinātnes nozarei veltītu grāmatu.
Pamatīgā lieluma pētījums apstiprina patiesību, ko Latvijas apstākļos daudzi joprojām mēģina ignorēt – motivētu, plānveidīgu un stratēģisku latviešu literatūrzinātnes un literatūrvēstures pētniecības attīstību mūsu valstī reāli un sistemātiski spēj koordinēt vienīgi LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts (LFMI). Turklāt tas notiek neatkarīgi no tā, vai kāda žūrija institūtā pēdējos gados tapušās grāmatas ir lasījusi vai nav. Taisnības labad jāteic, ka pēdējos gados vairāki nopietni projekti tapuši arī Filoloģijas fakultātē un citviet, tomēr tie vairāk vai mazāk balstīti nevis uz sistēmu, bet gan atsevišķu mācībspēku – Silvijas Radzobes, Janīnas Kursītes, Ausmas Cimdiņas – labā nozīmē fanātiskajām darbaspējām. Jāpiebilst, ka pētījuma autori Benedikts Kalnačs, Inguna Daukste-Silasproģe, Māra Grudule, Zanda Gūtmane un Jana Vērdiņa pārstāv zinātnieku paaudzi, kas veidojusies pēc Latvijas valstiskuma atjaunošanas.
Lai gan jaunu vārdu parādīšanās zinātnē pēdējos gados nav bieža parādība, LFMI direktors Benedikts Kalnačs teic: "Literatūrzinātnē notiek process, ko var dēvēt par paaudžu nomaiņu. Gan tagad izdotā Vācu literatūra un Latvija, gan Ziemeļu zvaigznājs pirms dažiem gadiem, ir grāmatas, kas parāda, ka zinātnē ienākuši jauni cilvēki ar pētnieciskajām interesēm. Labākais ir tas, ka vecie nekur nav pazuduši. Runājot par institūtu – bija brīdis, kad viena paaudze aizgāja – Anita Rožkalne, Viesturs Vecgrāvis, Jānis Zālītis –, tomēr nevar apgalvot, ka viņi aizgājuši no literatūrzinātnes pavisam. Protams, pēc šābrīža situācijas nevaru zīmēt optimistiskas ainas. Cilvēki, kam tas interesētu, ir, bet kā viņus noturēt? Algas mazas, problēmu pietiek."
Līdzīgu tendenci apliecina arī Māra Grudule, kuras pamatdarbs ir lekcijas LU Filoloģijas fakultātē: "Universitātē pēdējos gados doktorantu skaits palielinās, tātad interese ir, turklāt ne tikai par latviešu literatūrzinātni. Studenti aktīvi iesaistās studentu zinātniskajā darbā. Bieži vien konferences rīko studenti kopā ar saviem pasniedzējiem. Manuprāt, šis ir laiks, kas vieno paaudzes."
LFMI joprojām ir vienīgais centrs Latvijā, kas sekmīgi spēj koordinēt tādus nozīmīgus lielus pētījumus kā Vācu literatūra Latvijā. Tas, ka, piemēram, jaunu literatūras vēsturi spētu veidot kādas augstskolas fakultātes profesori, teorētiski ir iespējams, tomēr praksē īstenot to būtu ļoti grūti. M. Grudule teic: "Daudziem kolēģiem slodze ar studentiem ir tik liela, ka darbs lekcijās paņem gandrīz visu laiku un enerģiju." Lai līdzīgi kopdarbi tiktu izdoti, tos nepieciešams ne vien rūpīgi vairāku gadu garumā izsēdēt bibliotēkās un fondos, bet arī diendienā skubināt, bīdīt un organizēt. Institūts, kas veiksmīgi pārdzīvojis dažādas bezjēdzīgas organizatoriskās transformācijas, pierāda, ka ir dzīvotspējīga un latviešu kultūrai vajadzīga struktūra. Galvenā literatūras pētnieku problēma joprojām ir materiālā nodrošinājuma jautājums. Ja vēlaties aplūkot, kā izskatījās agrīnā brežņevlaika birojs, droši dodieties uz LZA augstceltnes trīspadsmito stāvu.
Dramatisks ir arī darba samaksas jautājums. Zināms progress pēdējos gados panākts Universitātē, tomēr bieži vien jaunie pētnieki secina, ka ar niecīgo atalgojumu nevar izdzīvot. M. Grudule atzīst: "Ar Universitātes algu asistentam, lektoram un docentam izdzīvot ir gandrīz neiespējami, bet, ņemot papildu darbu, – kāda tur vairs pētniecība. Raksturīgi, ka fakultātē strādājošajiem gados jaunākajiem kolēģiem disertāciju aizstāvēšana kavējas – jāstrādā papildus, lai spētu uzturēt ģimeni." B. Kalnačs stāsta, ka literatūrzinātnieki bieži vien pārkvalificējoties par redaktoriem, strādājot presē, par korektoriem, mēģinot nodarboties ar izdevējdarbību. "Agri vai vēlu papildu nodarbošanās kļūst par pamatdarbu," viņš piebilst.
Lai aprakstītu apstākļus, kādos pēdējo desmit gadu laikā nācies strādāt jaunajiem literatūrzinātniekiem, vajadzīgs ja ne E. A. Po, tad vismaz Stīvena Kinga šausmu romānu rakstnieka talants. Situācija ir brēcoša – nerunāsim par jauno un topošo doktoru piepelnīšanos korektoru, nelegālu grāmatu sastādītāju un kursa darbu rakstītāju amatos. Kāds braucis zemenēs uz Īriju un Skandināviju, kāds cits piestrādājis par namu pārvaldnieku, vēl kāds – galdnieku namu pārvaldē. Rodas iespaids, ka valsts jaunos zinātniekus uzskata par viegli tērētiem – atalgojums ir tāds, ka par to nav iespējams elementāri izdzīvot, kur nu vēl segt diezgan pamatīgos topošajam literatūrpētniekam obligātos tēriņus: periodikas, daiļliteratūras, enciklopēdiju, vārdnīcu iegādi, bibliotēku pakalpojumus u. tml. Tāpēc jauns zinātnieks samierinās ar nepieciešamību strādāt vairākās vietās, lai varētu veikt pētījumus, līdz kādā brīdī saprot – jāizšķiras, vai esi tur, vai esi te. Protams, neredzot materiālā nodrošinājuma perspektīvu zinātnē, priekšroka tiek dota kādai citai jomai.
Šī izšķiršanās tomēr nav tikai indivīda izvēle vien. Tas drīzāk ir neprasmīgs valsts mēģinājums organizēt zinātnes dzīvi pēdējo piecpadsmit gadu garumā. Vispirms ar patosu runājot par jaunu doktoru un pētījumu akūtu nepieciešamību, bet tad pētniekiem maksājot grašus. Aiziet ne tikai jaunie. Šopavasar par kārtīgi apmaksātu darbu ārzemēs izšķīrās kāda labi pazīstama vidējās paaudzes literatūrpētniece. "Institūta finansējums nav mainījies pēdējos desmit gadus," piebilst Benedikts Kalnačs, "šogad lietas mazliet ir sakustējušās, bet tas ir piliens jūrā."
Latviešu literatūrpētnieki pēdējo gadu laikā devuši būtisku ieguldījumu Latvijas kultūras procesu izzināšanā. Neraugoties uz to, diezin vai iespējams beigt stāstu par pētniekiem uz optimistiskas nots. Balansēšana starp būt un nebūt, starp izšķiršanos par veģetēšanu zinātnieka statusā vai cilvēka cienīgu atalgojumu ir tikai dažas no problēmām, kuras jārisina literatūrzinātnē. Lai taptu tik iespaidīgi pētījumi kā Vācu literatūra un Latvija, jānobriest situācijai un jābūt komandai, kas to gribētu un arī spētu pacelt. Literatūrzinātnē šāda komanda pagaidām, kaut uz goda vārda, vēl turas. Tomēr iedomāties, ka gadiem dauzot kopā sili, kādudien politiķiem atliks vien iesaukties: "Jel topi, zinātne!" –, lai uz burvju mājiena taptu nozīmīgi pētījumi, būtu vairāk nekā naivums. Jaunais zinātnes likums paver nelielas cerības nākotnē, tomēr pagaidām tas ir tikai uz papīra formulēts labu nodomu apkopojums. 
***
Fakti
LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts
- 40 darbinieki, ieskaitot līgumdarbiniekus
- 16 – folkloristikā
- 17 – literatūrzinātnē 
- 4 – mākslas zinātnē
Vidējā alga pirms nodokļu nomaksas
- 2004. g. – Ls 124
- 2005. g. – Ls 170 (ar valsts atbalstu jaunu pētījumu sākšanai) Izstādes 
Maija Rudovska, Līvija Dūmiņa,  NRA  08/01/05
- Galerijā Māksla XO aplūkojama izstāde Litogrāfi, kas veltīta tās piecu gadu jubilejai. Izstādē piedalās H. Heinrihsone, I. Lūse, I. Neilande, I. Lieckalniņa, I. Heinrihsons, Kr. Zariņš, A. Naumovs, E. Grūbe, A. Abiļevs, M. Abiļevs.
Izstāde būs apskatāma līdz 16. augustam.
- Galerijā Mākslas dārzs skatāma mākslinieces Daces Saulītes personālizstāde Ilūziju aleja. Autore 1999. gadā beigusi Latvijas Mākslas akadēmijas glezniecības meistardarbnīcu A. Naumova un K. Zariņa vadībā. Par izstādē redzamajām gleznām māksliniece saka: "Katra glezna veidota kā īpatnējs sajūtu eliksīrs. Patīkamās, mīļās sajūtas gribas ilgāk paturēt, tāpēc gleznas ir kā sava veida atmiņu grāmatas, kas ļauj lasīt katram savas personīgās izjūtas – gan māksliniekam, gan gleznu vērotājam. Katrs krāsu laukums un līnija nes sevī kādu emociju. Tās ir vērtības, kas veido darba savdabību. Nekas neatkārtojas, katrai gleznai ir savs ritms, kurā ieklausoties var atkal un atkal sev atgādināt kādu laimīgu mirkli." Izstāde atvērta līdz 9. augustam.
- Galerijā Lita pirmdien pulksten 18 atklās Jutas Policjas un Mareka Gurecka gleznu izstādi Tehnikas laikmets. Izstādē būšot apskatāmas jaunas, interesantas un neparastas gleznas, kas atklās jaunāko mākslinieku daiļradē. 
- Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejā (bijušais Dekoratīvi lLietišķās mākslas muzejs) trešdien atklās starptautisku ceļojošo izstādi Jūgendstils attīstībā / Art Nouveau in Progress. Tā ir vairāku Eiropas jūgendstila pilsētu kopīgi veidota izstāde, kas ir centrālais pasākums starptautiskā jūgendstila sadarbības tīkla Reseau Art Nouveau Network projektā Art Nouveau in Progress. Izstāde iedziļinās jūgendstila mantojuma liktenī trīspadsmit pilsētās, izgaismojot virkni agrāk nezināmu projektu. Ekspozīciju veido trīs tematiskās sadaļas: Vīzijas, Zaudējumi un Nepārtrauktība un atjaunošana, Izstādi Jūgendstils attīstībā ievada laika līnija, kurā parādīti dažādi stila apzīmēšanai izmantotie nosaukumi sadarbības tīkla pilsētās, kā arī notikumu un objektu veidošanās hronoloģija. Izstāde atspoguļo katras pilsētas individuālo estētiskās izteiksmības attīstību, kā arī pilsētu izpratni par pašreizējo starptautisko kontekstu. Ekspozīcija sniedz vispārīgu ieskatu par vēsturiskajiem, sociālekonomiskajiem un kultūras procesiem, kuri veicināja stila rašanos savā laikā.
- Gulbenes rajona Lizuma pagasta Vējdzirnavās sestdien pulksten 17 tiks atklāta jaunās mākslinieces Patrīcijas Brektes monohromo gleznu personālizstāde Auto dīkstāve. Gleznās tiek akcentēta tēma mašīnas un ap to saistītā vide. Autore norāda: "Tas ir mans apliecinājums savai personiskajai attieksmei pret transporta izpratni. Melnbaltās glezniecības lielformāta sērija ar Itālijas transportu uzskatāmi parāda itāliešu populārākās braucamierīces, iekļaujot visai Rietumeiropai tik populāros pārvietošanās līdzekļus, kas izpaužas kā velosipēdu burzma, motorolleru čupa un vientuļais mini vāģis, kuram jaudas iegūšanai nepieciešama elektrība, kā arī gondolas un laivu portretus." Patrīcija Brekte savos darbos mēģina akcentēt arhaisko klātbūtnes elementu pretēji jaunākajam un populārajam, kas raksturīgi patērētāju kultūras specifikai. Gaujas krastos kā Vīnē
Arno Jundze  08/02/05    Pat pērkona negaiss nespēj izjaukt 13. Starptautisko opermūzikas svētku norisi Siguldā.
Sestdienas vakarā pulksten deviņos Siguldas pilsdrupu estrādi droši varēja izmantot kādas Holivudas manierē veidotas katastrofu filmas uzņemšanai.
Zibens šautras plosīja smago mākoņu krāvumus, bet debesu slūžas bija atsprāgušas vaļā līdz galam. Vecais līdz banalitātei nobružātais teiciens – gāž kā pa Jāņiem – trāpīgi raksturoja notiekošo. Tomēr laikam jau nekas šai pasaulē nespētu atturēt Žorža Bizē operas Pērļu zvejnieki pirmizrādes garo redzēt un dzirdēt gribētāju rindu, kas pretēji ierastajam brīvdabas pasākumu scenārijam – nākt uz sarīkojumu vismaz pusstundiņu iepriekš – saprotamu iemeslu dēļ plūda uz izrādi pēdējā brīdī, varonīgi paciešot dabas stihijas radītas neērtības. Lietusgāzes, kas deva nebeidzamu iemeslu jociņiem par mūsu sinoptiķu solīto nedēļas nogales tveici un raisīja atmiņas par klasiķa Marka Tvena varoni, kurš reiz karaļa Artūra galmā ierosināja sodīt ar nāvi katru, kurš nodarbojas ar neprecīzu laika prognožu sniegšanu, varbūt daļēji izjauca to opermūzikas svētku apmeklētāju plānus, kas bija cerējuši dienas un vakara pasākumu starplaikā doties vilinošā pastaigā pa Gaujas krastu nogāžu aicinošajiem pakāpienu labirintiem. Tomēr nekas nespēja ietekmēt muzikālo brīvdabas opermūzikas piedzīvojumu.
Ir pat nedaudz jocīgi, ka Latvijā – zemē, kur dažādiem brīvdabas pasākumiem tik sena vēsture, joprojām nav skaidru kritēriju, pēc kuriem šādi sarīkojumi būtu vērtējami. Profesionālie kritiķi, nonākuši pie dabas krūts, nereti jūtas kā no laivas izlingoti, īpaši tad, ja redz apzinātu spēli uz publiku. Savukārt žurnālisti, tikuši brīvā dabā, gluži otrādi, reizēm ir gatavi apjūsmot jebkuru prastību un banalitāti, dēvējot to par augsto mākslu. Manuprāt, tomēr kopš senās Romas laikiem nekas daudz nav mainījies – brīvdabas pasākums vispirms ir izprieca tautai. Un tieši tāpēc to rīkotājiem jābūt vismaz tikpat ģeniāliem kā māksliniekiem, kurus viņi aicina. Profesionāli izmantojot masu pasākumu režijas trikus, pareizā mērcē tautai var iebarot visu – gan nožēlojamu dresētu pērtiķu vaikstīšanos, skanot fonogrammai, gan augstas klases simfoniskā orķestra dzīvo izpildījumu. Un tad nu (vai nav dīvaini?) vienā gadījumā estrādes solus deldē neinteliģentā masa, bet otrā – lieliskā un prasīgā publika. Nekavēšu lasītāju uzmanību ar pārdomām par to, kurš tad īsti nosaka šādu sarīkojumu vērtību, tomēr zīmīgi, ka skatītāju acis mirdz abos gadījumos – taču balagāna variantā estrādē izjustais mēdz aizmirsties jau pēc nedēļas, bet otrā – tas paliek sirdī uz ilgu laiku. 
Daiņa Kalna un viņa komandas panākumi slēpjas apstāklī, ka opermūzikas svētki Siguldā nav masu pasākuma režijas triks. Tas vienkārši (cik nu patiesībā vienkārši var dabūt gatavu to, kas notiek uz pilsdrupu skatuves) ir mēģinājums sniegt kvalitatīvas, profesionālas un skaistas lietas tā, lai publikai acis mirdzētu vēl ilgi.
Manā brīvdabas pasākuma apmeklētāja praksē nācies saskarties ar visdažādākajiem ārprātiem. Tos vērojot, neesmu varējis tikt skaidrībā, kurš īsti ir muļķis – apmeklētājs, ko mēģina slaukt kā pērno āzi, prasot divus latus par no siltas pudeles ielietu paskābu puslitra alus kausiņu vai Coca-Cola pudeli, bet par tualetes (neregulāras formas caurums grīdā) apmeklējumu – piecdesmit santīmu; vai peļņas kārē trīcošais provinces uzņēmējs, kura nepārprotamais uz pieres iegravētais alkatīgais biznesa plāns liecina – šovakar jāiesit peļņa visam nākamajam gadam. Jādomā, ka arī Neatkarīgās lasītājiem ir nācies sēdēt uz pasvaigi krāsotiem un tāpēc nedaudz lipīgiem vai skabargainiem sēžamajiem, lūgt visus debesu garus, lai par bargu naudu piedāvātās uzkodas neizraisa diarejas uzliesmojumu un pēc pasākuma divas stundas ilgstošā bardakā tavu auto netaranē kāds piedzēries moskvičs, jo tāda parādība kā satiksmes regulētāji sarīkojuma maksas stāvvietā nav paredzēta kā šķira. Siguldas opermūzikas svētkos šīs it kā sīkās lietiņas – tualetes, ēdināšana, transports (specvilciens uz Rīgu), autostāvvietas, atkritumu urnas, nelielais tirdziņš – nekļuva par problēmu, kas aizēnotu galveno – mūziku. Protams, nekad jau nav tā, ka nevarētu būt vēl labāk, tomēr svētkos bija patīkamā sajūta, ka esi apčubināts un aprūpēts, ka tev nav jāuztraucas, jo ir gan puiši, kas satiksmi regulē, gan pieklājīgs servisa līmenis, kas raisīja apmeklētājos kūrortniekiem raksturīgo bezrūpīgo viegluma sajūtu. Izrādās, kāds to spēj dabūt gatavu. Un te nu pārējai Latvijai ir ko pamācīties, jo, reāli vērtējot, nekādu citu lielo vērtību, izņemot skaisto pilsdrupu dabas skatu un Daiņa Kalna rīkotāja ķērienu, šai pilsētā nav – estrāde ir dažu vecu malkas šķūnīšu vērtībā, vismaz trīs duči Latvijas miestu var lepoties ar labāku. Tomēr īstās lietas notiek tieši Siguldā.
"Vienreizēji labi!" "Tā bija pareizā izvēle!" "Štrausa mūzika mums bija kā radīta!"... Tie nav citāti no kādas oficiālās pasākuma atsauksmju grāmatas, bet gan nejauši noklausīti sarunu fragmenti iz tautas mutes pēc sestdienas pēcpusdienas koncerta Siguldā kā Vīnē. Klaipēdas Muzikālā teātra orķestris un solisti diriģentu Staša Domarka un Ilmāra Lapiņa vadībā apmēram divarpus stundu garā programmā piedāvāja savdabīgu J. Štrausa (tēva un dēla) skaņdarbu izlasi, noskaņai piemetot pa druskai arī no citu komponistu veikuma. Skaistākās ārijas, lielisks orķestra sniegums, nedaudz neierastā, bet labskanīgā lietuviešu valoda, nenoliedzamās zvaigznes – efektīgi sarkanā tērptā Tatjana Tretjaka un Virgīlijs Noreika – deva latviešu publikai to, par ko pēc skumjā Operetes teātra norieta varam tikai sapņot, raisot vien atmiņas par laikiem, kad operetes vasaras viesizrādes lauku kultūras namos bija pagasta kultūras dzīves notikums numur divi – tūlīt aiz fenomenālajām valmieriešu Niskavuori cikla izrādēm. Cita starpā koncerts radīja apcerīgas pārdomas par to, cik ļoti Latvija atpalikusi no pārējās pasaules – ne operešu, ne profesionālu mūsdienīgu mūziklu, un tas viss pie lielās labu mūziķu pārprodukcijas. Atgriežoties pie klaipēdiešu snieguma – zaudētāji noteikti bija tie, kas to nedzirdēja, jo ir pat ļoti pieļaujams, ka jau itin drīz par Klaipēdas Muzikālo teātri spriedīs katrs, kam nebūs slinkums, jo Klaipēdā top Zigmara Liepiņa rokoperas Parīzes Dievmātes katedrāle iestudējums.
Pērļu zvejnieki nav nekāds Pērļu zvejnieks, teica D. Kalns, bet es savukārt neesmu īsti drošs, ka muzikāli apdāvinātais J. Poruks, rakstot savu iespaidīgo modernisma garā ieturēto prozas daiļdarbu, nedungoja kādu valdzinošās Ž. Bizē 1863. gadā pirmizrādītās operas motīvu, kuru gan lādzīgie komponista laikabiedri draudzīgā korītī norēja kā vāju. (Tā gadās, teiktu Kurts Voneguts.) Izšķirties par labu sestdienas vakara izrādei lika divi iemesli. Pērļu zvejnieki tika radīti īpaši Siguldai, pieaicinot lieliskus solistus: Normenu Šanklu, Ģiedru Žali, Krišjāni Norveli un Maiju Kovaļevsku. Arī piektdien opermūzikas svētkiem veltītajā preses konferencē satiktā M. Kovaļevska mudināja: "Atbrauc, nenožēlosi, nav sliktāka par Karmenu!" 
Patiesi, neraugoties uz ekstrēmajiem laika apstākļiem, publika bija sajūsmā. Ž. Bizē mūzika skaista, noskaņām bagāta un plūstoša, pārliecinošs solistu sniegums. Ko vēl var vēlēties? 
Es novēlētu normālu estrādi jau nākamajiem opermūzikas svētkiem, jo brīžiem tā vien šķita – eksotisko pērļu zvejnieku slapjā dzīves vide uz skatuves vērojama vēl naturālistiskāka, nekā tā bijusi patiesībā. Var tikai apbrīnot maestro Aleksandru Viļumani, kurš gluži kā pieredzējis kapteinis vētrā kuģi stūrēja savu krietni saliedēto (vārda tiešajā nozīmē) kolektīvu pretim finālam. Tīrā mistika – lietus, kas sāka pierimt teju ar pirmajām mūzikas taktīm, tā īsti mitējās apmēram pusstundu pēc sākuma tad, kad koris aizkulisēs sāka dziedāt apmēram šādi – ak, dziedi, dziedi, lai pazūd visi biedi. Līdzās mākslinieciskajam pārdzīvojumam, ko radīja lieliskais priekšnesums, skatītājiem Siguldā bija jāpieredz arī citi uztraukumi. Jācer, ka nesasitās uz slidenās skatuves klūpošie koristi un dejotāji (īpaši jau puisis ar degošo lāpu), ka M. Kovaļevskas skaistā priesterienes tērpa salijusī šlepe vēl būs lietojama, ka N. Šankla fantastiski emocionālā ārija, kuru pavadīja auksta duša no cauruma jumtā, neradīs solistam veselības problēmas. Neraugoties uz neparedzamās dabas untumiem, visi operas iestudējuma dalībnieki varonīgi spītēja stihijas kaprīzēm, pierādot, ka patiesai mākslai lietusgāze, kas ar uzviju izpildīja nokrišņu mēneša normu pāris stundu laikā, nespēj padarīt nenieka.
Raksturot svētdienas galā koncertu laikam jau nav ne mazākās vajadzības, jo galā koncerts ir zvaigžņu koncerts pēc definīcijas. Programma tika izvēlēta tik pārdomāta, bet solisti daudzveidīgi, ka, pat ja kāds no numuriem nobruktu, šāds misēklis kopiespaidu izjaukt nespētu, turklāt kameras vīru rosība lika noprast, ka šo pasākumu būs iespēja redzēt ar televīzijas starpniecību.
Te nu es esmu, varbūt svaigā gaisa, bet varbūt lieliskās mūzikas ietekmē arī mans pārskats sāk izskatīties aizdomīgi cildinošs, bet ko nu pūlēties – nav iespējams iekonservēt vārdos vai bildēs izstāstīt to lielisko klātesamības izjūtu, kas valdīja Siguldas opermūzikas svētku koncertos. Tie, kas bija – tie juta, bet pārējiem varu vien ieteikt – mēģiniet nākamgad. Kairišs sāk filmēt Tumšos briežus
Kristīne Matīsa,  NRA  08/02/05    Šodien pirmā kadra svētkus svin režisors Viesturs Kairišs, kas sāk uzņemt savu otro pilnmetrāžas spēlfilmu Tumšie brieži. Tai scenāriju viņš rakstījis pats pēc Ingas Ābeles lugas motīviem.
Luga Tumšie brieži – Ingas Ābeles debija dramaturģijā – iestudēta gan divreiz Latvijā, gan Štutgartes pilsētas teātrī Vācijā, izpelnoties lielu skatītāju ievērību. Kairišs šo lugu iestudēja Jaunajā Rīgas teātrī un pārliecinājās, ka tā ir pārāk kinematogrāfiska, lai paliktu šaurā skatuves telpā – briežiem un cilvēku kaislībām vajadzīgs "dabas neciešami skaistais fons". Filmēšanas vietas atrastas Cēsu un Madonas rajonā, divas trešdaļas filmas tiks uzņemtas Cirstu muižā un Viesaku briežu dārzā.
Filma Tumšie brieži top kā Latvijas un Austrijas kopražojums, austriešu kompānija Fischerfilm iegulda šajā projektā 30% kopējā budžeta, un filma tiks montēta, varbūt arī ieskaņota Austrijā. Latvijas pusi pārstāv studija Kaupo filma un visa radošā grupa – operators Gints Bērziņš, māksliniece Ieva Jurjāne, arī aktieri (tikai trīs vācu medniekus tēlos Rīgā dzīvojoši vācu uzņēmēji, kuriem nejaušas sakritības dēļ visiem vārdā Gerhards).
Galvenajai – jūtīgā dabasbērna Rias – lomai izvēlēta debitante Kristīne Krūze, viņas avārijā cietušo māti Aiju (loma bez teksta!) tēlos Elita Kļaviņa, bet tēvu Alfu, kas briežus grib upurēt savai finansiālajai labklājībai, – arī kinodebitants bards Kaspars Dimiters. Vēl viens neprofesionālais aktieris keramiķis Pēteris Martinsons apstiprināts vectēva lomā, un šis būs jau trešais vectēvs Martinsona kinokarjerā (pēc Aivara Freimaņa Puikas un Arvīda Krieva Spēles). Alfa un Aijas draugu – no Vācijas atbraukušo Augustu – tēlo Juris Žagars, bet Alfa slepeno sievu medmāsu Nadīni – Maija Doveika.
Jūlija beigās režisors savā mājaslapā www.unitedintimacy.lv sāka rakstīt filmēšanas dienasgrāmatu ar virsrakstu Viesturs Kairišs ieiet mežā. Tur viņš jau aprakstījis pirmo radošās grupas viesošanos Cirstu muižā un jaunās Rias lomas tēlotājas iejušanos vidē, solot dienasgrāmatas pierakstus turpināt.
Filmas kopējais budžets ir apmēram 700 000 eiro, projektu finansiāli atbalstījis Valsts kultūrkapitāla fonds, Latvijas Nacionālais kinematogrāfijas centrs un ES atbalsta programma Media Plus. Filmas pirmizrāde gaidāma pavasarī. Grāmatas
Līvija Dūmiņa, NRA  08/02/05
Ājurveda, Jumava, 2005
Padomu krājums skaistumam un veselībai, kurā izmantotas ājurvedas mācības pamattēzes. Tajā var uzzināt, kas ir vātas, pītas un kaphas tipa cilvēks, kāda ēdienkarte viņam piemērota, kādi kosmētikas līdzekļi lietojami un kādi ārstniecības produkti nepieciešami garīgās un fiziskās dzīves uzlabošanai.
Pēters Hēgs Divdesmitā gadsimta sapņu vēsture. Tulkojusi Inga Mežaraupe. Atēna, 2005
Latviešu lasītājam dāņu rakstnieka Pētera Hēga vārds nav svešs – viņš ir pasaules slavu un lasītāju atzinību guvušā romāna Smillas jaunkundzes sniega izjūta autors. Divdesmitā gadsimta sapņu vēsture ir P. Hēga pirmais romāns. "Šī ir Dāņu Sapņu Vēsture, šis ir atskats uz to, no kā esam bijušies un ko esam cerējuši šajā gadu simtenī, un es esmu centies to padarīt izsmeļošu un vienkāršu..." – tā debijas grāmatu iesāk viens no mūslaiku izcilākajiem rakstniekiem, un kritiķi to nodēvējuši par G. G. Markesa Simt vientulības gadu skandināvisko versiju. 
Džeimsa Heriota suņu stāsti. Tulkojusi Helma Lapiņa. Tapals, 2005
Grāmata, kas noteikti jāizlasa visiem, kam ir suņi, arī tiem, kam šā uzticīgā dzīvnieciņa iegādei vēl tikai naudiņa tiek krāta zeķē, un visiem dzīvnieku draugiem. Aizraujoši, sirsnīgi, ar humoru piesātināti stāsti garantē labu noskaņojumu vēl laiciņu pēc grāmatas izlasīšanas. 
Džo Keins Amazone. Tulkojusi Māra Poļakova. AGB, 2005
Amerikāņu žurnālists Džo Keins piedalījās pirmajā ekspedīcijā, kas izbraukusi pasaules garāko upi – Amazoni. Grāmatā pierakstītais ceļojums aptver pusgadu, atklājot piedzīvojumu no iztekas līdz jūrai, kurā nemitīgi jāspītē nāvei, sadzīvojot ar pilnīgi svešiem dažādu valstu pilsoņiem, un jāsastopas ar dažādo raksturu izpausmēm. 
Andra Manfelde tranšejas dievi rok. AGB, 2005
Šogad iznāca Andras Manfeldes romāns Adata, un nu tam pa pēdām pie lasītājiem dodas dzejoļu krājums, kura neparastais vizuālais noformējums ļauj domāt, ka grāmatiņa tiks novērtēta arī grāmatu mākslas konkursā. Savukārt saturu vērtējot, Jānis Rokpelnis raksta: "Andras Manfeldes dzeja ir mākslinieciski nopietnākais un spēcīgākais jaunieguvums pēdējos gados. Viņas radikāli asociatīvā dzeja rodas no pavisam tiešas, nemākslinieciskas, nedzejiskas mūsu ikdienas dzīves." Meklē liecības par Gaujas lībiešu stiprāko pili — Satezeli 
Evija Hauka,  Diena  08/02/05    "Nekas nepazūd bez pēdām, vecmāmiņu grēki atspoguļojas mūsu kaulu sistēmā, zobu struktūrā un acu krāsā, arī zemē viss kaut kur tepat ir," sākot arheoloģiskos izrakumus iespaidīgākajā Gaujas lībiešu nocietinājumā — Satezeles pilskalnā, Siguldā, saka vadošais pētnieks Guntis Zemītis. 
Cerot atrast pils aizsargsienas pamatus un liecības par sadzīvi un kultūru XII—XIII gs., kad Indriķa Livonijas hronikā minētajā Satezelē atradās lībiešu valdnieka Dabreļa pils, nepilnu mēnesi senvietu pētīs Latvijas Universitātes Latvijas Vēstures institūta un Latvijas Arheologu biedrības pētnieki, piesaistot vietējos jauniešus. Lai gan 1927.gadā Ernests Brastiņš apsekoja pilskalnu, nopietnāka senvēstures restaurācija notiek pirmo reizi. 
Tuvojoties Siguldas astoņsimtgadei 2007.gadā, izpēti organizē Turaidas muzejrezervāts un Siguldas novada dome. Latvijā ir 471 zināms pilskalns, tomēr tikai nedaudzos notikusi arheoloģiska izpēte, skaidro G.Zemītis.
Astoņus metrus augstais, kokiem apaugušais Satezeles aizsargvalnis ar Līvu kalna stāvajām nogāzēm pat pēc astoņiem gadsimtiem ir iespaidīgs un vedina domāt par sīvām cīņām par ticību un varu gadsimtu garumā. G.Zemītis, piepalīdzot jauniešiem, veic uzmērījumus, lai 24 kvadrātmetru platībā, aptuveni divu metru dziļumā pa centimetram izpētot kultūrslāni, meklētu liecības par savulaik, pēc analoģijām spriežot, iespaidīgo apdzīvoto vietu. Ap Satezeles pili atradās lībiešu ciemi, novada robežas senatnē iezīmēja dabas radīti šķēršļi. Visticamāk, pilskalnā mituši ap 50 cilvēku, bet kauju gadījumā tajā pulcējušies visi novadnieki, stāsta G.Zemītis. 
"Pirmo reizi izrakumus veikšu vietā, kas vēsturiskajā literatūrā saistās ar pozitīvi vērtētu, vienu no ietekmīgākajiem lībiešu valdniekiem — Dabreli," teic arheologs. 
Lai gan uz grezniem atradumiem pētnieki necerot, jo XX gs. sākumā pilskalns saimnieciski apstrādāts, iespējami pārsteigumi, jo varot gadīties, ka apdzīvota vieta te bijusi vēl senāk — pirms Dabreļa. Indriķa hronikā pils aprakstīta divas reizes — 1206. un 1212.gadā, tomēr avotos nav ziņu par pils nodedzināšanu vai nopostīšanu, tāpēc vēsturnieki uzskata, ka pēc 1212.gada novada pārvalde nonāca Zobenbrāļu ordeņa rokās, taču tālākais tās liktenis nav zināms. 
Lai gan, mainoties laikiem un vērtībām, lībiešu vadoņi — pagānu ticībai uzticīgais Dabrelis un kristietības ieviesējs Kaupo — vairs nav pretnostatāmi kā pozitīvais un negatīvais tēls, viņu simboliskā nozīme Latvijas vēsturē saglabājusies, uzsverot pētījumu nozīmību, skaidro muzejrezervāta nodaļas vadītāja Ligita Beitiņa.

Pasliktinās jauniešu sekmes 
Ilze Grīnuma,  Diena  08/03/05    Centralizēto eksāmenu rezultāti vājāki nekā pērn; Mazākumtautību skolās latviešu valodu prot labāk.
Par aptuveni 5% šogad pasliktinājušās jauniešu sekmes centralizētajos eksāmenos (CE), turklāt īpaši bēdīgs skats paveras, pētot latviešu valodas pārbaudījuma statistiku. 32,6% jauniešu dzimtajā valodā spējuši sasniegt tikai pēdējos divus novērtējuma līmeņus. Starp valsts valodas eksāmena kārtotājiem mazākumtautību skolās tādu ir 15,5%. Slikto rādītāju iemesli varētu būt vairāki: zināšanas tiešām pasliktinās, vidējos rādītājus ietekmējis pārāk lielais profesionālo skolu absolventu īpatsvars, kuriem ik gadu ir sliktāki rezultāti, sarežģītāks CE saturs, lielāks kārtotāju skaits. Trešdien ar skolēnu veikumu iepazīstas izglītības un zinātnes ministre Ina Druviete (JL).
Eksāmenus vērtē sešos līmeņos no A līdz F, kur F ir viszemākais un nozīmē, ka skolēna zināšanas priekšmetā ir minimālas, virspusējas, atbildēs lietotie argumenti neloģiski un aplami. Šogad eksāmenos E un F ieguvuši 27,18% vidusskolu absolventu, pērn — 21,5%. Piemēram, pārtrūcis pēdējos četros gados vērotais zināšanu kāpums matemātikā. Izglītības satura un eksaminācijas centrs (ISEC) rezultātus sola pētīt rudens sākumā, tomēr jau tagad brīdina — tas nebūs detalizēti, jo trūkst darbinieku un tā nav ISEC kompetence. "Kopēju mistisku izglītības līmeni šeit nevar noteikt," uzskata ISEC vadītājs Māris Krastiņš. Izglītības un zinātnes ministrijas Vispārējās izglītības departaments ar jaunākajiem rezultātiem vēl nav iepazinies. "Nav resursu, lai to visu pētītu," — tā departamenta direktors Artūrs Skrastiņš.
Latviešu valodā un literatūrā, kas kopā ar svešvalodu ir obligāts pārbaudījums, rezultāti ir teju divreiz sliktāki nekā pērn. "Jāpēta sīkāk, lai noskaidrotu, kas tieši nav gājis — valoda, literatūra," skaidroja M.Krastiņš. Iespējams, mainījusies eksāmena grūtības pakāpe vai būtiski audzis profesionālo skolu īpatsvars. Daudz labāki rezultāti ir latviešu valodas kā valsts valodas eksāmenā. Augstākos trīs līmeņus sasnieguši 60% jauniešu. "Ja salīdzina, cik resursu ieguldīts valsts valodas priekšmeta attīstībā..." rezultātus apstiprina A.Skrastiņš. Labi valsts valodas eksāmenu nokārtojuši arī mazākumtautību skolu 9.klašu absolventi, kas apliecina viņu gatavību vidusskolā vismaz 60% mācību priekšmetu mācīties latviski. Divas trešdaļas sasnieguši kādu no augstākajiem trim līmeņiem, E un F līmenī palikuši 11,4%.
Rezultāti apliecina arī jau konstatētās krasās zināšanu atšķirības starp rajoniem, priekšgalā izvirzot Rīgas centra skolas. Ļoti sliktas latviešu valodas un literatūras zināšanas ir pusei Jelgavas rajona skolēnu, 47,8% Liepājas un 45% Dobeles rajonā. Starp Jēkabpils rajona vidusskolu absolventiem vājas zināšanas dzimtajā valodā ir 24%, Rīgas Centra rajonā — 9,5%. Vienlaikus valsts valstī ir arī pati galvaspilsēta — Rīgas Ziemeļu rajona skolās ir līdzīga situācija kā minētajos rajonos.
"Lai spriestu par zināšanu līmeni, mēs vairāk izmantojam starptautiskos pētījumus," sacīja A.Skrastiņš. Latvija kopš 90.gadu vidus piedalās starptautiskajās skolēnu zināšanu novērtēšanas programmās, pēdējos gados sasniedzot jūtami labākus rezultātus sākumskolas klasēs.
***
Rezultāti, %
Skolēnu īpatsvars, kuri eksāmenos saņēmuši divus zemākos novērtējumus
Matemātika
2002.gads 48,6
2003.gads 46,2
2004.gads 35,8
2005.gads 38
Latviešu valoda un literatūra 
2004.gads 18
2005.gads 32,6
Angļu valoda
2002.gads 19
2003.gads 23
2004.gads 27,5
2005.gads 26,5

Krievu skolu ‘štābs’ kārtējā protesta akcijā prasīs krievu valodai oficiālo statusuLETA  08/03/05    Krievu skolu aizstāvības štābs septembra beigās plāno rīkot kārtējo protesta akciju pret izglītības reformu mazākumtautību skolās, informēja Saeimas deputāts un štāba aktīvists Vladimirs Buzajevs (PCTVL). 
Viņš apgalvoja, ka iecerētājā protesta pasākumā, kurā paredzēts iesaistīt vairākus tūkstošus cilvēku, tiks prasīts krievu valodai piešķirt oficiālās valodas statusu. Rīkotāji vēlas pievērst uzmanību arī lielajam nepilsoņu skaitam Latvijā. 
“Mēs plānojam iesaistīt šajā akcijā tikpat lielu cilvēku skaitu kā 2004.gada protesta pasākuma laikā,” teica štāba aktīvists. 
Buzajevs piebilda, ka jau tuvākajā laikā apvienības “Par cilvēka tiesībām vienotajā Latvijā” (PCTVL) Saeimas deputāti plāno sagatavot grozījumus likumos, lai censtos izcīnīt krievu valodai oficiālās valodas statusu. 
PCTVL pārstāvji rīt, 4.augustā, plkst.14 Saeimas frakcijas telpās rīkos preses konferenci, kurā žurnālisti tiks informēti par iecerēto protesta akciju un PCTVL Saeimas deputātu iniciētajiem likumdošanas grozījumiem. 
Citādās ziņā...

Policija: Rīgā darbojas aptuveni 80 kabatzagļuLETA  08/02/05    Patlaban Rīgā darbojas apmēram 80 kabatzagļi un 20 kabatzagļu grupas, kuras veic vismaz vienu zādzību dienā, šodien žurnālistus informēja Rīgas Galvenās policijas pārvaldes Kriminālpolicijas pārvaldes priekšnieka vietnieks Andrejs Grišins. 
Kopumā policijas kartotēkā ir aptuveni 400 personu, kuras jebkad tika aizturētas par šo noziegumu. 
Grišins stāstīja, ka Rīgā kabatzagļi vairāk koncentrējās atsevišķajās pilsētās vietās. Pēc policijas rīcībā esošās informācijas, zagļi visbiežāk ir sastopami sabiedriskā transporta pieturvietās pie Katedrāles un Rīgas Centrāltirgus, kā arī Vecrīgā, kur vasarā pulcējas daudz tūristu. 
Policijas pārstāvis uzsvēra, ka sabiedriskajā transportā darbojas dažādi kabatzagļi - sākot ar pusaudžiem un narkomāniem, kurus tiesībsargājošo iestāžu pārstāvjiem ir visvieglāk pieķert, un beidzot ar elitārajiem kabatzagļiem, kas "savu meistarību ir slīpējuši gadiem". 
Grišins teica, ka spēkā esošā likumdošana paredz kabatzagļiem par paveikto piemērot "smieklīgas sankcijas", piemēram, bieži tiesas atsakās piemērot apcietinājumu kabatas zagļiem. Pēc policijas pārstāvja teiktā, no pērnajā gadā aizturātajiem 70 - 80 kabatas zagļiem tikai 25 personas tiesa apcietināja. 
Šādas zādzībās bieži veic pusaudži līdz 14 gadu vecumam, kurus nevar krimināli sodīt. Tāpat zādzības bieži veic stāvoklī esošas sievietes, kuras aizturēšanas gadījumā parasti nesoda ar brīvības atņemšanu, uzsvēra Kriminālpolicijas pārvaldes priekšnieka vietnieks.
Šogad dzimušo skaits bijis lielākais pēdējo desmit gadu laikā
LETA  08/03/05    Šā gada pirmajos sešos mēnešos jaundzimušo skaits bijis lielākais kopš 1995.gada. Tomēr saglabājies arī augsts iedzīvotāju mirstības rādītājs. Kā liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati, šogad piedzimuši 10 600 bērni. Lielāks jaundzimušo skaits pēdējo desmit gadu laikā bijis tikai 1995.gadā, kad pirmajā pusgadā piedzima 11 380 bērni. Vismazākais jaundzimušo skaits gada pirmajā pusē bijis 1998.gadā - 9164 mazuļi.Šogad mirušo skaits ir lielākais kopš 1999.gada. Šogad pirmajos sešos mēnešos miruši 16 840 iedzīvotāji. 
Saglabājoties augstam mirstības līmenim, Latvijā joprojām ir negatīvs dabiskais pieaugums. Šogad sešos mēnešos mirušo iedzīvotāju skaits jaundzimušo skaitu pārsniedzis par 6240 cilvēkiem. 
Negatīvs ir arī migrācijas saldo - emigrantu skaits par 632 cilvēkiem pārsniedz imigrantu skaitu. Šogad sešos mēnešos uz dzīvi Latvijā apmetušies 766 no ārvalstīm iebraukuši cilvēki, bet uz dzīvi ārvalstīs izbraukuši 1398 cilvēki. 
Jūlija sākumā Latvijā bija 2,3 miljoni iedzīvotāju, kas ir par 6800 cilvēkiem mazāk nekā gada sākumā.
 Saulainākā Latvijas pilsēta - RīgaBNS  08/03/05    Jūnijā Rīgā saule spīdējusi kopumā 320 stundas, un rīdzinieki bijuši saules visdāsnāk apspīdētie Latvijas iedzīvotāji, liecina Centrālās Statistikas pārvaldes apkopotās ziņas. 
Saules spīdēšanas ilgums Rīgā par 33 stundām pārsniedzis normu. 
Otra saulainākā no statistikā apskatītajām pilsētām bijusi Liepāja, kur saule gan spīdējusi 9 stundas mazāk par normu - 286 stundas. 
Alūksnē jūnijā saule spīdējusi 277 stundas, Daugavpilī - 273, Dobelē - 268, Zosēnos - 260, Jēkabpilī - 226. 
Visvairāk lietaino dienu jūnijā bijis Jēkabpilī - 15. Rīgā un Zosēnos bez lietus nav iztikušas 13 dienas, Daugavpilī un Alūksnē - 12, Dobelē - 10, Liepājā - 8. 
Vidējā gaisa temperatūra jūnijā bijusi 14,2 grādi jeb 0,6 grādus zem normas, bet nokrišņu daudzums par 16% pārsniedzis normu.  Beļģu tūrists Liepājā kļūst par viltus dzintara upuri 
Nora Driķe,  Diena  08/04/05   Paceldams viltus dzintaru — fosfora gabaliņu, Liepājas pludmalē otrdien apdedzinājies kāds beļģu tūrists. Cietušajam ir 12 procentu ķermeņa apdegumu, un Džons Čārlzs K. (46) ir pirmais šogad no fosfora cietušais, Dienu informēja Liepājas policijas pārvaldes preses sekretāre Egita Guseva.
Lai gan jau ilgāku laiku Liepājas zilā karoga pludmalē vairākās vietās trijās valodās izlasāms brīdinājums par iespēju atrast fosforu, tomēr jau teju 15 gadu Liepājā ik gadu kāds cilvēks kļūst par viltus dzintara upuri, Dienai sacīja Liepājas centrālās slimnīcas galvenā ārsta vietnieks Jānis Ceika. Liepājas domes preses sekretāre Gunta Jākobsone Dienai pieļāva — iespējams, ar brīdinājumiem nepietiek. Šī nav pirmā reize, kad cietis ārzemnieks. Pēc pašvaldības policijas preses sekretāres Inetas Mikutes teiktā, nelaime notikusi Liepājas dienvidu liedagā ārpus zilā karoga pludmales, un tur nekādas brīdinošas informācijas neesot.
Pēc Dienas rīcībā esošajām ziņām, fosfors Lejaskurzemes jūrmalā nokļuvis pēc 1989.gada, kad Rucavas pagastā kāds padomju armijas virsnieks licis saspridzināt fosfora bumbas. Dzintaram līdzīgie fosfora gabaliņi laiku pa laikam atrasti Liepājas un arī Nīcas pagasta pludmalē, kur jūra tos izsviež jebkurā gadalaikā — draudi būs vienmēr, Dienai jau agrāk teikuši vides speciālisti. Fosfors ūdenī ir neizteiksmīgi pelēks, bet sausumā sasilst, uzreiz izkūst, kļūst lipīgs un aizdegas, sasniedzot ap 800 grādu temperatūru. Tāpēc pat kriksītis var izraisīt dziļus apdegumus. Visbiežāk apdeg kājas un gurni pēc tam, kad viltus dzintars, ielikts kabatā, uzliesmo.
***
Fosfors un cietušie
2005.gada janvāris — pēc lielās vētras fosfors atrasts Liepājas zilā karoga pludmalē.
2004.gada novembris — smagus plaukstas un pirkstu apdegumus Liepājā guvis 6 gadus vecs zēns.
2003.gada maijs — fosfors atrasts Liepājā, bet jūlijā Nīcas pagasta jūrmalā fosforu uzlasījis kāds viesis no Vācijas.
2002.gada jūlijs — zēnam (13) saskarsme ar fosforu izraisījusi I un III pakāpes apdegumus kājā.
2002.gada marts — sievietei (19) kabatā uzliesmojis Liepājas jūrmalā uzlasīts fosfora gabaliņš, izraisot dziļus kāju apdegumus. Fosfors atrasts arī Bernātu liedagā.
1999.gada augusts — Vācijas pilsonei (28) fosfors aizdedzies rokās.
1998.gada jūnijs — matēti dzeltens viltus dzintara gabals aizdedzinājis kādas liepājnieces somu.
1997.gadā cietuši vairāki cilvēki.

Rīt atklās Ventspils digitālo centru
Elīna Lidere,  NRA  08/05/05    Ventspils 750 gadu svinību laikā pilsētā tiks atklāts Ventspils Digitālais centrs, kurā iedzīvotājiem būs iespēja izmantot multimediju bibliotēku un apgūt dažādas iemaņas darbam ar datoru.
Lai gan Latvija datoru tehnoloģijās kopumā nav tā attīstītākā valsts, šāds centrs, kurā plānots gan apmācīt iedzīvotājus darboties ar dažādām datorprogrammām, gan piedāvāt viņiem izmantot plašu datorizēto materiālu klāstu, esot pirmais Eiropā, – Neatkarīgajai stāstīja Ventspils Digitālā centra direktors Egons Spalāns. Viņš uzsver, ka centrs neesot veidots kā interneta kafejnīca, kurās parasti nāk vienkārši apskatīties internetu, nosūtīt epastu, uzspēlēt datorspēles vai uzrakstīt datorā kādu dokumentu. Ventspils Digitālajā centrā būšot gan multimediju lasītava, kur apmeklētāji varēšot skatīties arī filmas un klausīties mūzikas ierakstus, gan arī personāls, kas apmācīs iedzīvotājus ne tikai pamatprasmēs darbam ar datoru, bet arī jaunāko datorprogrammu (audio, video u. c.) izmantošanai. "Cilvēks varēs atnākt kaut vai ar savu digitālo foto vai videokameru uz Ventspils Digitālo centru, un tur viņu apmācīs, kā ierakstīt šīs bildes CD vai arī izveidot pašam savu videofilmu," kā piemēru minēja E. Spalāns.
Ventspils Digitālajā centrā tikšot organizētas arī speciālas apmācības dažādām vecuma un sociālajām grupām – bērniem, jauniešiem, bezdarbniekiem un cilvēkiem ar īpašām vajadzībām, kā arī citām mērķauditorijām. Turklāt centrs rūpēšoties arī par digitālā satura attīstīšanu. Jau šobrīd esot izstrādāts datorizēts izglītojošais materiāls par astroloģiju un plānots attīstīt vēl arī citus. 
Tāpat centrā iecerēts arī ierakstīt un datorizētā formā saglabāt dažādu speciālistu uzstāšanos, lai arī pēc tam multimediju bibliotēkā apmeklētāji varētu apskatīties un noklausīties viņu stāstīto. Par datora un interneta izmantošanu apmeklētājiem gan būšot jāmaksā, taču, tā kā tas nav komerciāls projekts, maksa nebūšot liela – tāda pati kā datora izmantošanai bibliotēkā. 
Jaunajās Ventspils Digitālā centra telpās atradīsies arī Ziemeļkurzemes reģionālais pašvaldību kompetences centrs. Tajā tiks sniegti epakalpojumi Kurzemes pašvaldībām, kā arī rīkoti semināri un pieredzes apmaiņas forumi Eiropas Savienības projektu izstrādātājiem un realizētājiem. Jau šobrīd Ventspils Digitālais centrs Ziemeļkurzemes projekta izstrādē, sadarbojoties ar vairāk nekā 20 pašvaldībām, sniedz tehniskos resursus un atbalsta funkcijas pašvaldībām, kā arī piedāvā konsultācijas valsts reģistru un datu bāzu izmantošanā. Šā projekta ietvaros Ziemeļkurzemes pašvaldībām ir arī iespēja izmantot Ventspilī attīstītos epārvaldes risinājumus, kuri guvuši atzinību arī starptautiskajā līmenī. 
Vēl šā centra telpās atradīšoties Profesionālās karjeras izvēles valsts aģentūras Ventspils filiāle (PKIVA), kas gan jauniešiem, gan arī pārējiem ventspilniekiem palīdzēs optimālās profesijas izvēlē, sniegs konsultācijas un rekomendācijas profesionālās piemērotības jautājumos.
Savu trīs gadu dzimšanas dienu pilsētas svētku laikā svinēs arī Ventspils pilsētas portāls www.ventspils.lv, kas kopā ar Ventspils Digitālo centru ir atradis šeit sev jaunu mājvietu. Portāla popularitāte šajā laikā strauji augusi – ja sākumā bijis 300 apmeklējumu dienā, tad tagad to skaits ir sasniedzis 2000.
Lai gan datorizētu risinājumu izmantošana daudzviet ļautu mums būtiski ietaupīt laiku vai saņemt labākus pakalpojumus, tam ir nepieciešamas ne tikai tehnoloģijas, bet arī zinoši cilvēki, kas prot tās izmantot. Taču, kā liecina pētījumi pat starptautiskā līmenī, liela daļa no tiem cilvēkiem, kas šobrīd neizmanto datoru un internetu, to nedara tāpēc, ka neprot strādāt ar datoru vai arī neredz jēgu, kāpēc viņiem būtu nepieciešams to darīt. Tāpēc jo īpaši būtiski ir attīstīt tieši iedzīvotāju prasmes izmantot datoru un internetu. 
Ventspils Digitālā centra izveidē ieguldīti 210 000 latu, no tiem valsts finansējums ir 150 000 latu, pašvaldības – 60 000 latu, piesaistīts arī Eiropas Savienības fondu un projektu finansējums.
Rīgas ūdeņos zivju netrūkst
Inta Barbane,  NRA  08/05/05    Zivis ir pavisam normālas un ēdamas, tikai noteikti kārtīgi jānovāra.
Vasaras sezonā makšķerēšana pilnā sparā rit ne vien lauku klusajos ezeros un rāmajās upēs, bet arī Rīgas trokšņainajā centrā – Daugavmalā un kanālos. Daži šādi atpūšas no ikdienas rūpēm, bet citi noķer kādu gardāku kumosiņu sev vai savam mājdzīvniekam.
Pilsētas piesārņojums nav šķērslis daudzajiem rīdziniekiem, kas abpus Daugavai pavada laiku, nododoties makšķerēšanai. Zundas kanāla malā Neatkarīgā vakar sastapa jaunus makšķerniekus – Juru un Sašu. Viņi šādi atpūšas tikai vasaras brīvlaikā, jo jau septembrī atkal uzsāks skolas gaitas. Tā kā pūš stiprs vējš, sāncenšu kanālmalā nav tik daudz kā parasti. Abi puiši dzīvo līdzās Arkādijas parkam, tādēļ nereti izmēģina veiksmi arī Māras dīķa vai Arkādijas parka kanāla ūdeņos. "Mēs esam braukuši makšķerēt arī uz Lielupi, bet tā ir tikpat netīra kā Rīgas kanāli," teic Jura, apsverot ūdens kvalitāti. Viņš nebūt nesatraucas par piedrazoto ūdeni, kur līdzās copes vietai peld skārda bundžas un citi atkritumi.
"Ja gadās veiksmīga diena, zivju ir pat diezgan daudz. Esam noķēruši zandartus, līdakas, kā arī dažādas sīkās zivtiņas. Daugavā retu reizi gadās pa kādam kilogramu smagam samam," stāsta draugi. Vakar par sliktu nāca karstums un vējš. Abi jaunieši par ēsmu izmanto makšķernieku veikalā pirktus baltos tārpus. Lielākais loms, kas Sašam ķēries Rīgā, ir pusmetru garš zandarts. Noķertās zivis puiši gatavo pusdienās. "Šīs zivis ir pavisam normālas un ēdamas, tikai noteikti kārtīgi jānovāra," ar pārliecību stāsta Jura.
Nedaudz tālāk Daugavas malā jau no agra rīta makšķerē Andrejs. Viņš no mazotnes dzīvo Rīgā un ar nožēlu teic, ka agrāk gan ūdens bija tīrāks, gan zivju varējis noķert vairāk. Tagad atnākot tikai dažreiz, kad gribas atpūsties. "Ne jau noķerto zivju skaits ir svarīgs, bet pats process. Tirgū zivju ir pietiekami – var nopirkt, cik grib," ar smaidu teic Andrejs, kam arī šodien nav veicies ar lomu. Viņš parasti sev paturot tikai lielākās zivis, bet mazās laižot atpakaļ – to esot žēl. Labākās copes vietas viņš atsakās izpaust, jo radīšoties par daudz konkurentu. "Nepatīk, ja tuvumā apmetas kāds skaļāku atpūtnieku bariņš, jo makšķerēšanas galvenais pluss ir vientulība un klusums, lai var padomāt par dzīvi," stāsta rūdītais makšķernieks.