K a s   j a u n s   L a t v i j ā ?
Nr. 404: 2005. g. 2. - 7. jūlijs

Eiropā un visā pasaulē...

ES nākošo gadu noteikusi par strādnieku mobilitātes gaduLETA 07/01/05    Lai veicinātu iedzīvotāju izpratni par priekšrocībām, strādājot ārvalstīs vai jaunā darbavietā, Eiropas Komisija nākošo gadu ir noteikusi par Eiropas strādnieku mobilitātes gadu, informēja Eiropas Komisijas pārstāvniecības Latvijā preses sekretāre Inese Stepiņa. 
Statistikas dati liecina, ka ārvalstīs strādā ļoti maz eiropiešu. To eiropiešu skaits, kuri dzīvo Eiropas Savienības (ES) valstī, kas nav viņu izcelsmes valsts, pēdējos 30 gadus saglabājies 1,5 % līmenī, savukārt deviņās ES valstīs 40% strādnieku pēdējos desmit gados strādā vienā un tajā pašā darbavietā. 
ES nodarbinātības, sociālo lietu un vienlīdzīgu tiesību komisārs Vladimirs Špidla kā galvenos ES strādājošo zemās mobilitātes cēloņus atzīmē tiesiskus, administratīvus un valodas šķēršļus, kas saistīti ar darbinieku nepietiekamajām zināšanām par pieejamo palīdzību, turklāt nereti strādniekus ir grūti pārliecināt par priekšrocībām, kas saistītas ar darbu citā valstī vai nozarē. 
Aptuveni 4,3 miljonus eiro ES paredzējusi atvēlēt izpratnes veicināšanas projektiem par mobilitāti, savukārt 1,7 miljoni tiks atvēlēti vairāku pasākumu īstenošanai, piemēram, Vīnes mobilitātes konferencei, kas notiks nākamā gada jūnijā vai "Eiropas darba biržai" septembrī. Paredzēts veikt arī vairākus pētījumus par mobilitātes ietekmi. 
2006.gadā tām 12 ES dalībvalstīm, kuras piemērojušas darba mobilitātes pārejas pasākumus pēc iepriekšējās paplašināšanās, būs iespēja apsvērt šo pasākumu turpināšanu. Kā norāda Stepiņa, šo jauno dalībvalstu strādnieku pārvietošanās ierobežojumu atcelšana vai atvieglošana ievērojami palīdzētu uzlabot darbaspēka mobilitāti. 
Latvijā septītais lielākais bezdarbs ESLETA  07/01/05     Vidējais sezonāli izlīdzinātais bezdarba līmenis 25 Eiropas Savienības (ES) valstīs šā gada maijā bija 8,8%, salīdzinot ar 8,9% aprīlī, liecina ES statistikas biroja “Eurostat” dati. 
Latvijas bezdarba rādītājs - 9,1% -, tāpat kā mēnesi iepriekš, bija septītais augstākais ES. 
Arī 12 eirozonas valstu vidējais bezdarba līmenis maijā bija 8,8% - par 0,1 procentpunktu mazāks nekā aprīlī. 2004.gada maijā 25 ES valstīs bezdarbs bija 9,1%, bet eirozonas valstīs - 8,9%. 
ES valstīs zemākie bezdarba rādītāji maijā bija Īrijā - 4,2%, Austrijā - 4,6%, Lielbritānijā - 4,6% (martā), Luksemburgā - 4,7% un Dānijā - 4,9% (aprīlī). Savukārt vislielākais bezdarbs bija Polijā - 17,8%, Slovākijā - 15,5%, Grieķijā - 10,2% (2004.gada decembrī), Spānijā - 9,9% un Francijā - 9,8%. 
No 25 ES valstīm 14 valstīs bezdarba līmenis, salīdzinot ar iepriekšējā gada attiecīgo mēnesi, bija pazeminājies, deviņās paaugstinājies, bet divās valstīs nebija mainījies. 
Lielākais bezdarba pieaugums, salīdzinot ar pagājušā gada attiecīgo mēnesi, bija reģistrēts Luksemburgā - no 4,2% līdz 4,7%, Kiprā - no 4,6% līdz 5,1% un Portugālē - no 6,5% līdz 7,2%. 
Savukārt lielākais samazinājums bijis Lietuvā - no 11,2% līdz 8,1%, Igaunijā - no 9,6% līdz 7,9%, Slovākijā - no 18,7% līdz 15,5% un Dānijā - no 5,5% līdz 4,9% (aprīlī). 
Salīdzinājumam, ASV bezdarba līmenis maijā bija 5,1%, Japānā aprīlī - 4,4%. 
Letonika – neba Eiropas prioritāte
Voldemārs Hermanis,  NRA  07/02/05     Kamēr nebūs ekonomiskās nepieciešamības runāt latviski, nekas nemainīsies.
Pēdējos mēnešos saistībā ar zinātnes perspektīvām Eiropas Savienībā aktivizējusies ar letoniku saistītā pētniecība. Atšķirībā no precīzajām zinātnēm, kuras runā internacionālā valodā un ir praktiski izmantojamas visur pasaulē, apzināt savas nacionālās kultūras vērtības nav aizjūras onkuļu uzdevums. Ja latvieši vēlas pastāvēt kā kultūrtauta, par to jārūpējas viņiem pašiem. Neatkarīgā piedāvā sarunu ar LU Latviešu valodas institūta direktori Dr. habil. philol. Ilgu Jansoni.
– Pirms apmēram gada, lai izstrādātu programmu Letonikas attīstība Latvijas nākotnei, tika izveidota LZA darba grupa. Nav īpaši jāpierāda, cik tas svarīgi nacionālās identitātes un latviskās pašapziņas stiprināšanas interesēs. Jūs šajā procesā esat ne tikai piedalījusies, bet arī lielā mērā to koordinējusi. Vai varam runāt par kādu caurrāvienu šajā virzienā?
– Nosacīti varbūt jā. Programmai Letonikas attīstība Latvijas nākotnei humanitārajām zinātnēm šim gadam vēl no izglītības un zinātnes ministra Jura Radzeviča izdevās dabūt nelielu finansējumu 200 000 latu. Varbūt tā rezultātā tika straujāk risināts jautājums par valsts pētījumu programmu izsludināšanu. Patlaban mēs līdz ar šo programmu esam radījuši arī valsts pētījumu programmu Letonika, kuru vajadzētu sākt finansēt no 2005. gada pirmā jūlija. Tā apvieno humanitāro zinātņu pētījumus visā Latvijā. Tie ir četri LU pašlaik juridiski neatkarīgie institūti (Latviešu valodas, Filozofijas un socioloģijas, Latvijas vēstures un Literatūras, folkloras un mākslas institūti – V.H.), trīs Latvijas Universitātes fakultātes, vairākas reģionālās augstskolas, pārstāvēta arī Latvijas Kultūras akadēmija. Ir arī atsevišķi letonikas pētījumos ieinteresēti speciālisti, piemēram, profesors Imants Freibergs, kas apsolījis šajā programmā veidot vietvārdu datu bāzi.
– Kā notiek pētījumu un projektu koordinācija?
– To lielākoties veic pērn jūnijā izveidotā LZA darba grupa. Kopā sanāk visas ieinteresētās puses, lai lemtu, kādā virzienā strādāt. Lūkojamies, kā veidojas sasaiste. Piemēram, no jauna iesniegtā valsts pētījumu programma Letonika, kurai šogad paredzēts valsts finansējums 145 000 latu, aptver astoņus projektus no visām nosauktajām institūcijām. Tas ir milzīgs darbs – visas šīs atsevišķās daļiņas savākt kopā un pārliecināties, ka nekas nedublējas.
– Latviešu valodas, kultūras un vēstures pētniecība, vienā vārdā letonika, ierindota mūsu prioritāro zinātņu skaitā. Taču atšķirībā no biotehnoloģijām vai materiālzinātnēm humanitārie speciālisti diezin vai var pretendēt uz lielāku naudu no Eiropas Savienības. Kā rast finansiālo izlīdzinājumu?
– Izlīdzinājumu var panākt tikai ar valsts lielāku atbalstu humanitārajām zinātnēm. Jā, eksaktās nozares, materiālzinātnes var ļoti labi strādāt ar Eiropas Savienības līdzekļu piesaisti. Protams, nevar teikt, ka nacionālās zinātnes absolūti nevar tikt pie Eiropas naudas, bet tas nekad nebūs tādā apmērā kā šīm pārējām zinātnēm.
– Kuras Baltijas jūras reģiona valstis, jūsuprāt, ir labā, varbūt privileģētā stāvoklī no humanitāro zinātņu nacionālās aprūpes viedokļa?
– Man gribētos nosaukt mūsu tuvākos kaimiņus lietuviešus. Nevaru spriest par visām humanitārajām zinātnēm, bet vismaz Lietuviešu valodas institūtam Viļņā pirms apmēram pieciem gadiem uzcelta jauna ēka. Tas ir valsts zinātniskais institūts ar savu valsts finansējumu, un atbalsts no valsts puses ir daudz lielāks.
– Kas mainījies Latviešu valodas institūta darbībā un jūsu pētnieku nodrošinājumā, kad 14. aprīlī Saeimā tika pieņemts ilgi gaidītais Zinātniskās darbības likums?
– Pašlaik vēl nekas. Bet šis likums paredz izvēles iespējas, par ko kļūt zinātniskajām iestādēm, valsts bezpeļņas organizācijām. Visi likumi, kas regulē mūsu pašreizējo darbību, beidz darboties 2005. gada 1. septembrī. Zinātniskās darbības likums ir tas, kas paver vismaz teorētiskas iespējas izvēlēties starp valsts zinātnisko institūtu, Latvijas augstskolu zinātnisko institūtu, pašvaldību zinātnisko institūtu, kā arī LZA zinātnisko institūtu.
– Vienā no letonikas attīstības apakšprogrammām ir runa par kristīgām vērtībām, to lomu latviskās identitātes veidošanā. Šāds jēdziens, kā zināms, tika svītrots no Eiropas Savienības Konstitucionālā līguma. Vai līdz ar to nav sperts solis uz to pakāpenisku sabrukšanu?
– Projektā ir doma aplūkot kristīgās vērtības no vispārcilvēciskā viedokļa. Pieļauju, ka jūsu minētā izsvītrošana bijusi saistīta ar nesaskaņām starp dažādām konfesijām.
– Kādi ir nozīmīgākie veikumi latviešu valodas apakšsistēmu pētniecībā, nepaliekot šauri novadnieciskiem? Vai, teiksim, Sēlijas sēļu izloksnes un tradīcijas interesē arī jūsu kolēģus Lietuvā?
– Ar Lietuvu mums ir laba sadarbība – gan apmainoties ar publikācijām, gan braucot uz konferencēm. Reizēm ir tapuši arī kopēji projekti. Protams, novadu valodas un izloksnes ir viena no tām tēmām, kas interesē arī Lietuvas valodniekus. Daudz kas no tā, kas sastopams Sēlijā, sastopams arī Lietuvā. Vienulaik bija ideja par kopēja baltu valodu dialektu atlanta veidošanu. Pašlaik esam iesaistīti kopējā Eiropas Komisijas finansētā projektā par baltu valodu dialektiem.
– Kāda ir sadarbība ar Somiju un Igauniju, ja pievēršamies lībiešu valodai un kultūrai?
– Lībieši ir viena no Latvijas pamatnācijām. Mums ir zinātniski kontakti un savstarpējie līgumi ar Somijas Dzimtās valodas institūtu, arī ar Igauņu valodas institūtu. Taču tie nav tik cieši kā ar Lietuvu, jo ar lietuviešiem piederam vienai baltu valodu grupai. To ietekmē arī sazināšanās spēja zinātniskajās konferencēs.
– Kā vērtējat latviešu valodas situāciju Latvijā, kur saskaņā ar Valsts valodas komisijas aplēsēm krievu valodu par dzimto atzīst 891 tūkstoši iedzīvotāju, bet latviešu valodu par otro valodu uzskata tikai nepilns pusmiljons – gan šeit dzīvojošie cittautieši, gan paši latvieši?
– Diemžēl ir ļoti daudz cilvēku, kas latviski nesaprot un šajā valodā nevēlas runāt. Valodas situācija nav normāla. Ar runāšanu vien to neietekmēs. Varbūt vajadzētu ķerties pie līdzīgiem līdzekļiem kā Francijā, kur, pieņemot darbā, franču valodas zināšana ir obligāta. Es saprotu, ka valstij ir grūti diktēt to, kas notiek mūsu privātstruktūrās. Kamēr nebūs ekonomiskās nepieciešamības runāt latviski, domāju, nekas nemainīsies. Tiesa, kā saka daugavpilieši, pēdējos gados viņu pilsētā latviešu valodu dzird vairāk. Satraucoši, ka Rīgā daudzi cilvēki ar pilsoņu pasēm nav spējīgi elementāri sazināties šajā valodā.
– Kā veidojas latviešu valodnieku kontakti ar cilvēkiem, kas ilglaicīgi un profesionāli strādā pie tēmām, kas noteikti ir arī jūsu interešu lokā?
– Nosaukšu tikai divus Latvijā labi pazīstamus vārdus – Trevors Fennels Austrālijā un profesors Vladimirs Toporovs Maskavā. Sadarbība ar viņiem mums ir ļoti laba. T. Fennels regulāri brauc arī uz Latviju, viņa viesošanās laiks parasti ir ap Ziemassvētkiem. Tās ir mums tuvas tēmas, kas īsti nedublējas. T. Fennels, ņemot vērā savas iespējas, vairāk pievērsies veco rakstu publicēšanai, ko mēs vēlāk zinātniski aprakstām. Toporova kungs patlaban Maskavā ir diezgan vientuļš baltu valodu pētnieks. Viņš regulāri sūta savus rakstus mūsu izdevumiem, lielākoties par entoģenēzes jautājumiem. Tā ir vietvārdu izpēte, vietvārdu izzināšana, un mūsu tēmas viena otru papildina.
Un vēl: Pēterburgas universitātē ar šo mācību gadu baltu valodas ir kā atsevišķs studiju virziens. Šie studenti brauc praksē arī uz Rīgu. Šo darbu koordinē filoloģijas zinātņu kandidāts Aleksejs Andronovs, kas perfekti prot latviešu valodu.
Vaira Paegle piedalās ASV kongresa diskusijā
Latvijas Ārlietu ministrija  07/04/05    2005.gada 1.jūlijā Saeimas Ārlietu komisijas vadītāja Vaira Paegle Vašingtonā piedalījās ASV Kongresa rīkotā diskusijā par Baltkrievijas jautājumiem, tai skaitā par demokrātijas attīstību. 
Uzrunā V. Paegle uzsvēra Eiropas valstu un ASV darba koordinācijas nozīmi Baltkrievijas demokrātizācijas procesā. Saeimas Ārlietu komisijas vadītāja arī norādīja, ka starptautiskām  organizācijām ir jābūt vienotām  politikā attiecībā pret Baltkrieviju. Kongresmeņa Džona Šimkusa vadītā pasākumā piedalījās arī citu valstu parlamentu Ārlietu komisiju vadītāji, piemēram, Zviedrijas un Polijas, kā arī Lietuvas Ārlietu komisijas vadītāja vietnieks. 

Latvija vēl cer uz NATO samitu
Latvijas Avīze,  07/04/05    Latvija turpina sarunas ar NATO dalībvalstīm par iespējām nākamgad Rīgā organizēt NATO galotņu sanāksmi. Ārlietu ministrijā (ĀM) informēja, ka Latvija turpina konsultēšanos ar NATO dalībvalstīm un lobē par labu valsts izvēlei. Atbilde par to, kurā valstī nākamgad notiks NATO galotņu sanāksme, varētu būt rudenī. ĀM uzskata, ka Latvijai ir reālas iespējas organizēt NATO galotņu sanāksmi 2006. gada nogalē, ja lēmumu par atbalstu tam paziņos šoruden. Uz šo godi pretendē arī Portugāle. 

Latvija sniegusi palīdzību Irākai 300 tūkstošu latu apjomāDELFI  07/05/05    Latvijas Aizsardzības ministrija pagājušajā nedēļā nosūtījusi uz Irāku strēlnieku ieročus un munīciju. Irākas drošības spēku atbalstam tika nosūtīti ložmetēji, mīnmetēji, granātmetēji, granātas, triecienšautenes un rokas ložmetēji. Tehniskās palīdzības kopējā vērtība ir 300 302 latu, pastāstīja ministrijā. 
Šajā gadā Latvija ir arī veikusi 35 tūkstošu latu iemaksu Irākas apmācības operācijas Trasta fondā “NATO Training Mission Trust Fund”, kas tika izveidots pagājušā gada jūnija NATO Stambulas samitā, lai nodrošinātu Irākas drošības spēku apmācību. 
Aizsardzības ministrija ir saņēmusi vēstuli no NATO apmācības misijas Irākā štāba komandiera ASV ģenerālleitnanta Deivida Pitriausa ar pateicību par sniegto atbalstu Irākai. Vēstulē viņš norāda, ka Latvija vadoties no savas vēsturiskās pieredzes, izprot Irākas situāciju un tās centienus pēc liberālas un demokrātiskas valdības, kā arī vēlmi kļūt par stabilu nāciju. 
Smagākais eiroprojekts – 243 kilogrami dokumentu
Gundega Skagale,  NRA  07/06/05    Lai iegūtu ES naudu, ir katastrofāli palielinājies aizpildāmo dokumentu daudzums. Samazināt, vienkāršot, izglītot – šie bija vieni no galvenajiem ieteikumiem, kurus sanākušie pašvaldību pārstāvji un uzņēmēji aicināja ievērot nākamajā struktūrfondu plānošanas un apgūšanas periodā, kas sāksies jau pēc diviem gadiem. 
"Tie papīru blāķi, kas katrā atskaites reizē tiek prasīti, ir lieki. Ja jau ir tik liela neuzticība projektu īstenotājiem, tad brauciet, auditējiet uz vietas!" aicināja kāda sašutusi pašvaldības pārstāve. "Mūsu iesniegtais projekts svēra 243 kilogramus – vai tas nav jāieraksta Ginesa rekordu grāmatā?" bija neizpratnē kāds cits struktūrfondu līdzekļu apguvējs.
Kongresu namā Rīgā uz konferenci Gads ar struktūrfondiem – gūtās mācības un tālākie izaicinājumi vakar un šodien pulcējas vairāk nekā 150 speciālistu un uzņēmēju, lai identificētu problēmas, kas visvairāk apgrūtina struktūrfondu apgūšanu.
"Nevajag uztvert uzņēmēju kā blēdi. Neviena Eiropas regula nenosaka to sarežģītību struktūrfondu apguvē, līdz kurai mēs esam nonākuši," secināja Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras ģenerāldirektors Jānis Leja. Vienlaikus viņš norādīja, ka šāda sarežģīta struktūra ir labvēlīga tikai konsultantam, jo tā viņam ir garantēta maizīte. Pārbaudes institūcijas nodrošinās ar lieliem papīru "blāķiem", lai pēc gadiem pieciem viņiem nepārmestu par kļūdām, bet tajā pašā laikā aizmirst par projektu ekonomisko pamatotību. 
Tā, piemēram, Valsts kancelejas pārstāvis Valērijs Stūris minēja, ka finansējumu saņēmuši divi identiski kempinga projekti pie viena ezera Liepājas rajonā. Tie neesot atšķīrušies ne par santīmu, jo izmaksu optimizācijai viens konkurents to nopircis no otra. Taču naudas piešķīrēji neesot aizdomājušies, ka divi identiski kempingi līdzās neizdzīvos – vai nu bankrotēs abi, vai būs jāapvienojas.
"Mēs neesam vēl izvērtējuši savu pieredzi, bet jāsāk gatavot jau jaunu struktūrfondu plānu ar vēlamajiem uzlabojumiem 2007.–2013. gadā. Tāpēc ir būtiska tieši uzņēmēju agresīva informācijas apmaiņu, lai uzzinātu par trūkumiem un nepieciešamajiem uzlabojumiem," tā savukārt atzina Latvijas Bankas Juridiskās pārvaldes vadītāja vietnieks Edvards Kušners. 
Lauku atbalsta dienests (LAD) atsācis pieņemt projektu pieteikumus ES struktūrfondu līdzfinansējuma saņemšanai par valsts un koplietošanas meliorācijas sistēmu jaunbūvi, rekonstrukciju un renovāciju un skābās augsnes kaļķošanu. Aktivitātei Zemes uzlabošana paredzētais finansējums līdz 2006. gadam ir 4,26 miljoni eiro. Atbalsts tiek piešķirts, lai mazinātu negatīvo dabas un klimatisko apstākļu ietekmi uz lauku saimniecībām, lai sekmētu lauksaimniecības un potenciālo meža zemes ilgtspējīgo izmantošanu un produktivitāti, kā arī lai radītu apstākļus konkurētspējīgas produkcijas ražošanai. Uz šo finansējumu var pretendēt lauksaimniecības zemes īpašnieki, nomnieki, tiesiskie valdītāji.

Valdībās un partijās...

Slimnīcu infekcija apdraud pacientus, valdība izlikusies par to nezinām 
Zane Zālīte,  Diena  07/02/05    Mediķi uzskata, ka daļējs risinājums būtu inficētos pacientus nodalīt no citiem. Pagaidām tas reti kur tiek darīts
Ja jāskalda akmens, sākumā mēģina ar mazu āmurīti, ja neizdodas, ar lielāku, un tikai pēc tam, ja joprojām neizdodas, ņem kuvaldu, — skaidrojot, kā slimnīcu infekciju izplatība saistīta ar pretmikrobu un antibakteriālo līdzekļu nesaprātīgu lietošanu, saka ārsts Olafs Libermanis. Tāpat būtu jādara ar antibiotikām — sākumā vieglākas, mazākā devā, ja nepalīdz — spēcīgākas, un tikai pašās beigās — visspēcīgākās, plaša spektra antibiotikas. Realitātē notiek citādi — nereti pat tikai profilaktiskos nolūkos ārsti izraksta pašas spēcīgākās. Gan sadzīvē, bet jo īpaši — slimnīcu vidē medikamentu iedarbības rezultātā veidojas pret vairumu antibiotiku nejutīgi mikroorganismi. Slimnīcās tie īpaši apdraud reanimācijas pacientus, kā arī sirdzējus, kuru imunitāti novājinājusi smaga pamatslimība. Ceturtajai daļai reanimācijas pacientu ir kāda no slimnīcā iegūtajām infekcijām, uzskata P.Stradiņa slimnīcas epidemiologs Uga Dumpis. 
Rezistentā stafilokoka infekcija (MRSA) un citi tā līdzinieki var izraisīt smagas un sarežģītas blakusslimības, tomēr sabiedrībā par slimnīcu infekcijām ir maz zināms. Kā uzskata vairākas Dienas aptaujātās amatpersonas, tas izskaidrojams ar ārstu nevēlēšanos izpaust, ka iestādē ir risks inficēties — tas varētu kaitēt slimnīcas reputācijai. U.Dumpis vērtē, ka pašlaik par to ērtāk ir klusēt, jo zināšanas izraisīs nepieciešamību ar problēmu cīnīties. 
"Nevarētu teikt, ka nav darīts pilnīgi nekas, — pēdējo divu triju gadu laikā ir izdarīts milzīgs darbs, bet tas viss — neoficiālā līmenī," stāsta U.Dumpis. Pakāpeniski iegūstot arvien vairāk datu no ieinteresētajām iestādēm (galvenokārt no valsts lielākajām slimnīcām), apkopota zinātniskā līmenī ticama statistika par MRSA izplatību, ar ko neliela Latvijas pētnieku grupa piedalās Eiropas Antimikrobās rezistences uzraudzības sistēmā EARS (European Antimicrobial Resistance Surveillance System). Šie dati liecina — kopš 2003.gada pavasara Latvijā ar MRSA izraisītām slimībām slimojuši ap 600 cilvēku. Kā uzsver U.Dumpis, tie ir laboratoriski pierādītie gadījumi, taču faktiskā aina par valsti kopumā nav zināma. Ņemot vērā zināmos skaitļus un salīdzinot ar situāciju Lielbritānijā, pēc rupjiem aprēķiniem, epidemiologs pieļauj, ka gadā ar MRSA izraisītām slimībām Latvijā mirst vismaz 100 cilvēku. "Es domāju, ka MRSA problēma Latvijā ir līdzīga tuberkulozes problēmai," spriež ārsts, piebilstot, ka ar ērču encefalītu, tuberkulozi un AIDS mirst ievērojami mazāk. Tomēr par šiem skaitļiem nekad neesot interesējies neviens "no augšas". Ja tuberkulozes apkarošana notiek valstiskā līmenī, ir valsts programma un finansējums, pie tā strādā desmitiem speciālistu, ar MRSA ir tā, "it kā kāds būtu pateicis — tieciet galā paši". 
Pēc speciālista domām, valstij pašlaik ir izdevīgi izlikties, ka MRSA nepastāv, jo pretējā gadījumā "aisbergs apveltos otrādi", parādītos dramatiska statistika un Veselības ministrija (VM) būtu spiesta pieprasīt līdzekļus problēmas risināšanai. Ilgstoši tiek atlikta arī valdības noteikumu pieņemšana par higiēnas prasībām ārstniecības iestādēm, jo to ieviešana prasītu milzu investīcijas. Kā atzīst bijušais veselības ministrs, VM valsts sekretāra vietnieks Rinalds Muciņš, daudzās no sen būvētajām ārstniecības iestādēm par neatbilstošiem var tikt atzītas gan ventilācijas sistēmas, gan grīdu klājumi, gan palātu un nodaļu iekārtojums, taču to nomaiņai būtu vajadzīgi miljoni. Būtu jāpaplašina arī personāls, jo katrā slimnīcā būtu jāstrādā gan epidemiologam, gan noteiktam skaitam speciāli izglītotu infekciju kontroles māsu, taču patlaban pat šādas profesijas oficiāli nav, piebilst U.Dumpis. 
"Pilnīga anarhija jau slimnīcās tomēr nav, jo ir tradīcijas," kā mierinot teic Sabiedrības veselības aģentūras vadītājs Oskars Velmers. Ārstniecības iestādēs pastāv dezinfekcijas plāni — tos ievērojot, MRSA risku iespējams samazināt, saka arī R.Muciņš. Lielāko slimnīcu reanimācijas nodaļās mediķi cenšas ņemt vērā arī detalizētos U.Dumpja piedāvātos priekšrakstus rīcībai, ja pacientam tiek konstatēta MRSA izraisīta saslimšana, tomēr ne visur tas ir iespējams. "Es redzu reanimāciju ar sešām gultām 40 kvadrātmetros, kur nav iespējams pacientus nodalīt," stāsta klīniskajā slimnīcā Gaiļezers esošā Latvijas Plastiskās un mikroķirurģijas centra ārsts O.Libermanis. "Un tas ir idiotisms, kas mani pārsteidz, — atrodas 60 latu dienā zālēm, bet neatrodas nauda, lai izolētu pacientus!" Proti, lai ārstētu MRSA izraisītas slimības, nepieciešami specifiski un dārgi preparāti, turklāt nereti slimnīcu infekcijas jāārstē mēnešiem ilgi. Lētāk būtu censties novērst slimnīcu infekciju izplatīšanos, taču tad slimnīcām jātērē pašu resursi. "Ir slimnīcas, kuras gan netērē un neko nedara šajā sakarā," bilst U.Dumpis, uzsverot, ka ir ārstniecības iestādes, kurās MRSA ir endēmisks — apmeties uz pastāvīgu dzīvi. Daļēji situāciju atrisinātu jau pieminētās higiēnas prasības, ko VM sola nodot apspriešanai valdībā rudenī, savukārt veselības ministrs Gundars Bērziņš (TP) piemin vēl topošo slimnīcu struktūrplāna jeb virsplāna ieviešanas plānu — tas skaidri paredzēšot katras iestādes attīstību, nepieciešamās investīcijas un izmaiņas, lai tiktu ievērotas arī higiēnas prasības. Pēc pašreizējām aplēsēm, dažādu no jauna būvējamu un nojaucamu platību izveidei vien būs nepieciešami ap 330 miljoni latu. 
P.Stradiņa un citu slimnīcu speciālistu iestrādes ļauj diagnosticēt ne vien MRSA, bet arī jaunu tā paveidu — sadzīves kontaktos iegūto MRSA. Kā stāsta U.Dumpis, Latvijā apstiprināti jau 12 šādi gadījumi. Šis bacilis izplatās ārpus slimnīcām un uzbrūk veseliem cilvēkiem — bērniem un jauniešiem, piemēram, sportistu kolektīvos, izraisot plaušu karsoni vai ādas slimības ar smagu norisi. "Droši varu teikt, ka lielākā daļa šo gadījumu paslīd garām," teic U.Dumpis, vēlreiz uzsverot — valstiska līmeņa iejaukšanās ir absolūti nepieciešama.
***
Kā inficējas
Parasti inficējas pacienti, kuriem ir nopietna pamatslimība vai riska faktori (vecums, novājināta imūnsistēma, nieru mazspēja, diabēts). Pārsvarā izplatās kontaktu ceļā — no pacienta uz pacientu, kur kā starpnieks var būt mediķis. Var būt inficēta arī medicīniskā aparatūra, slimnieka veļa un citi priekšmeti.
Kā kaitē
Zeltainā stafilokoka baktērija Staphylococcus aureus ir nejutīga jeb rezistenta pret vairumu antibiotiku. 
Izraisa smagas infekcijas, kas izplatās epidēmiju veidā slimnīcās, piemēram, ķirurģiskās brūces infekciju, sepsi, pneimoniju u.c. Tas paildzina atveseļošanos vai ļaunākajā gadījumā var izraisīt nāvi. 
Kā pasargāties
Inficētie pacienti jāizolē, personālam jāveic dezinfekcija, jālieto cimdi, vienreiz izmantojami virsvalki un maskas, maksimāli jāierobežo šāda pacienta pārvietošana, jāveic speciāla telpu uzkopšana, pēc pacienta izrakstīšanas telpa jādezinficē un jāapstaro. Mediķi regulāri jāpārbauda. 
Citur nav tabu 
Lielbritānijā cīņa ar superbacili pat bija viens no premjera Tonija Blēra priekšvēlēšanu kampaņas balsta tematiem, par šo tematu regulāri tiek diskutēts presē. Kā vēsta Society Guardian, četru gadu laikā superbaciļa izraisīto nāves gadījumu skaits dubultojies — 1999.gadā miruši 487 pacienti, 2003.gadā — 955. 
***
Viedokļi
Kā VM risinājusi slimnīcu infekcijas problēmu? Kas būtu jādara?
Ingrīda Circene (JL), bijusī veselības ministre:
Manā laikā šī problēma tika aktualizēta — tika izveidota darba grupa, kurai bija jāizstrādā antibiotiku piesardzīgas lietošanas un uzraudzības programma*. Tomēr par rezultātiem es nezinu, jo ministri mainījās. Katrā ziņā tajā laikā arī prioritāte bija cita — ģimenes ārsti. 
Rinalds Muciņš, bijušais ministrs, tagad VM ierēdnis:
Tas jau tiek darīts — slimnīcās ir dezinfekcijas un sterilizācijas plāni, bet vienkāršākais un efektīvākais līdzeklis pret MRSA ir mazgāt rokas. VM tika gatavota arī piesardzīgas antibiotiku lietošanas programma, taču tā nav pieņemta un ir izstrādes stadijā. Līdz gada beigām jāpieņem higiēnas prasības slimnīcām, pašlaik aprēķinām, ko maksās to ieviešana, arī struktūrplāna ieviešana šo problēmu risinās. Radikālākais līdzeklis, kā rietumu praksē ir bijis, — nojaukt slimnīcas, kurās MRSA nav iespējams iznīcināt. 
Gundars Bērziņš (TP), veselības ministrs:
Pieņemt tikai higiēnas noteikumus, kuru dēļ jāslēdz 70% vai 90% slimnīcu, nebūtu prāta darbs. Tam jāiet kopā ar slimnīcu modernizācijas plānu, kas paredz arī investīcijas, lai katra nodaļa atbilstu prasībām. Ja tiks izpildītas slimnīcu rekonstrukcijas un būvniecības modernās prasības, tās atbildīs higiēnas normām — kā jaunajā Gaiļezera slimnīcas politraumu nodaļā, kur katram pacientam ir noteikta platība, infekciozos slimniekus var izolēt un katram ir pieeja no visām pusēm. 
*Kā VM skaidrojusi agrāk, bija iecerēts izstrādāt ne vien programmu, bet arī izveidot vienotu mikroorganismu rezistences, kā arī antibiotiku lietošanas uzraudzības sistēmu, izglītot sabiedrību par neatbilstošas zāļu un sadzīves dezinfekcijas līdzekļu izmantošanas sekām, kā arī censties ierobežot infekciju izplatību slimnīcās.

Daudzi gatavi pārdot savu balsi vēlēšanās
Latvijas Avīze  07/04/05    Teju piektā daļa jeb 17% balsstiesīgo Latvijas iedzīvotāju būtu gatavi pirms vēlēšanām pārdot savas balsis, ja kāds piedāvātu naudu, lai nobalsotu par kādu noteiktu sarakstu, liecina Centrālās vēlēšanu komisijas sadarbībā ar tirgus un sabiedriskās domas izpētes centru "SKDS" veiktais pētījums. 7% aptaujāto atzinuši, ka noteikti piekristu piedāvājumam saņemt naudu, lai balsotu par kādu noteiktu sarakstu, bet 10% – nedaudz šaubījās. Tajā pašā laikā lielākā daļa aptaujāto savu balsu pārdošanai pirms vēlēšanām nepiekristu. Par to pilnīgi ir pārliecināti 58% aptaujāto. Aptauja liecina, ka vairākums Latvijas pilsoņu nosoda balsu pirkšanu pirms vēlēšanām. 39% uzskata, ka tā būtu ļoti nosodāma rīcība, savukārt 13,2% uzskata, ka balsu pirkšanā nav nekā nosodāma. Vaicāti par iemesliem, kāpēc balsis tiek tirgotas, iedzīvotāji lielākoties atzinuši, ka tas ir saistīts ar trūkumu, kādā dzīvo liela daļa sabiedrības – tā domā 49%.

Aksenoks: Iepriekšējās domes atstātais 'mantojums' ir ļoti smagsLETA  07/05/05    Iepriekšējās Rīgas domes atstātais "mantojums" ir ļoti smags, īpaši finansiālajā jomā, šodien intervijā Latvijas Radio sacīja Rīgas domes priekšsēdētājs Aivars Aksenoks (JL), kura vadītajai domei rīt apritēs 100 dienas kopš darba uzsākšanas. 
Kā sacīja Aksenoks, iepriekšējā dome esot uzņēmusies daudz saistību, kuras tagad jāpilda. Piemēram, izmaksājusi pirms vēlēšanām pabalstus mazturīgajiem, taču tos izmaksājusi "uz nākamo budžeta grozījumu rēķina", ar ko pašreizējai domei jārēķinās. 
Taču vienlaikus Aksenoks sacīja, ka viņš ir optimisma pilns par turpmāko darbu domes priekšsēdētaja amatā. 
Rīgas mērs norādīja, ka ir izveidota darba grupa, kura veic visu pašvaldības darbinieku un struktūru funkciju analīzi, lai būtu iespējas veikt domes darba pārkārtošanu. "Tas nav tik vienkārši, to nevar izdarīt vienā dienā," sacīja Aksenoks. Viņš arī piebilda, ka esot ļoti jāpiedomā pie informācijas tehnoloģiju (IT) izmantošanas domes struktūrās. "Mēs redzam, ka ir ieguldīti lieli līdzekļi to [IT tehnoloģiju] ieviešanā, bet cerētais rezultāts nav panākts," teica pilsētas mērs. 
Pēc Aksenoka domām, līdz šim "domes darbs bija vērsts uz darbu", nevis uz mērķa sasniegšanu, tas ir - darbs ir padarīts, viss atbilst normatīvajiem aktiem, taču nav skaidrs, kāds mērķis ar to tiek sasniegts. 
Kā ziņots, šodien Aksenoks rīkos preses konferenci, kurā viņš klāstīs par pirmajās simts dienās Rīgas domē un pilsētā paveikto. Simts dienas Aksenoka vadītajai Rīgas domei apritēs rīt, 6.jūlijā. 
Gulbis mēģina apvienot reģionālās partijas
LETA  07/05/05    Saeimas deputāts un nesen dibinātās partijas "Jaunie demokrāti" (JD) priekšsēdētājs Māris Gulbis mēģina apvienot reģionālās partijas, lai tās visas kopā startētu nākamās Saeimas vēlēšanās, šodien raksta laikraksts "Telegraf". Kā raksta "Telegraf", vakar esot notikusi Gulbja un Tukuma domes priekšsēdētāja Jura Šulca tikšanās. Šulcs pārstāv reģionālo partiju "Tukuma pilsētai un novadam". Tikšanās mērķis - jaunas politiskās apvienības veidošana, kuras pamatu veidos tieši reģionālās partijas. 
Kā norāda laikraksts, par iespēju veidot reģionālo partiju apvienību runāts jau apmēram pirms diviem mēnešiem, kad Gulbis esot ticies ar vairāku šādu politisko spēku pārstāvjiem un sponsoriem. Tikšanās galvenais moto bijis: mēs esam mazi, taču kopā mums ir spēks. 
"Man šķiet, ka reģionālo partiju apvienošanos diktē laiks," sarunā ar "Telegraf" sacījis Gulbis. Kontaktējoties ar reģionu līderiem, viņš esot dzirdējis vienu domu: lielās partijas katra velk segu uz savu pusi, bet par reģioniem šodien neviens nedomā. Gulbis esot informēts, ka reģionālo partiju līderi pozitīvi uztverot domu par apvienošanos. 
Vienlaikus "Telegraf" norāda, ka reģionālo partiju savienība Latvijā nav jaunums. Apvienība ar līdzīgu ideoloģiju - "Latvijas reģioni" neatkarības sākumā pat iekļuva Saeimā. Taču, kad sākās reāls darbs, katrs vēlējies izsist vairāk naudas tieši savam rajonam, kā rezultātā viss beidzies ar krahu. 
Kā laikrakstam sacījis Gulbis, bēdīgo šīs apvienības pieredzi JD ņemot vērā, taču "situācija šobrīd valstī ir gluži cita". "Rudenī mūs var piemeklēt sociāls sprādziens: palielinās siltuma, gāzes, degvielas cenas, pieaug inflācija. Šajā gadījumā politiskajām ambīcijām ir jāpaliek malā, jo būs nepieciešams reāli palīdzēt cilvēkiem," teicis Gulbis. 
JD līderis nebaidoties savā "klubā" aicināt arī Ventspils pilsētas mēru Aivaru Lembergu. "Jā, mēs visi redzam, ka viņš cīnās ar valsts struktūrām. Taču neaizmirsīsim, ka viņš vispirms ir saimnieks un pēc tam politiķis. Un, pēc manām domām, mūsu apvienībai vajadzīgi šādi kārtīgi saimnieki," savu viedokli paudis Gulbis. 
Pēc Gulbja domām, jaunā apvienība varētu tikt veidota pēc koalīcijas principa JD paspārnē. Tiesa, juridiskais partijas modelis vēl varot mainīties. Drīzumā Gulbim paredzētas sarunas ar Siguldas un Ādažu vadību, bet pēc divām nedēļām paredzēta tikšanās ar Lembergu. 
Kā raksta "Telegraf", pēc Gulbja domām, ja izdosies apvienot reģionālās partijas, jaunais politiskais spēks Saeimas vēlēšanās varētu iegūt 20-25% vēlētāju balsu. 
Aksenoks ieliek sev trijnieciņu
Sandris Vanzovičs,  NRA  07/06/05     Šodien aprit simt dienu, kopš pie Rīgas domes vadības stūres ir stājies partijas Jaunais laiks (JL) pārstāvis Aivars Aksenoks. Lūgts vērtēt pēc piecu baļļu sistēmas paša vadītās domes darbu šajā laikā, A. Aksenoks ielika atzīmi "apmierinoši", tātad – trijnieciņu.
Lai gan A. Aksenoks klāstīja, ka "darbs notika ļoti intensīvi" un "bija jāatrisina daudz jautājumu", labo darbu uzskaitē lielākoties dominēja iepriekšējā sasaukuma domē jau sākto projektu turpināšana. No tiem mērs izcēla Dienvidu tilta un arī Ziemeļu maģistrāles (pēdējās realizācijai iesniegts pieteikums projektēšanai Eiropas Savienības fondiem) būvprojektu turpināšanu. Rīgas dome turpina darbu pie vēsturiskā centra saglabāšanas un pilsētas attīstības plāna izstrādes, vēl jāmin pašvaldības aktivitātes sporta un kultūras pasākumu jomā, liels darbs tiek veikts domes iekšējās struktūras sakārtošanā, tāpat dome strādā pie tā, lai dārgo informācijas tehnoloģiju jomu pakārtotu klientu apkalpošanas vajadzībām, klāstīja A. Aksenoks. 
Liela daļa kļūmju tika novelta uz iepriekšējā sasaukuma domi, jo "budžetā tika ieliktas daudz populistisku lietu", ko tagad nācies izstrēbt jaunajiem domniekiem. Neraugoties uz to, dome spējusi sākt risināt bērnudārzu problēmas (pēc A. Aksenoka teiktā, rudenī vairs nevajadzētu būt rindām uz bērnudārziem – rasti līdzekļi gan telpu savešanai kārtībā un paplašināšanai, gan pedagogu atalgojumam, lai varētu atvērt jaunas grupiņas), tāpat budžeta grozījumos rasta nauda ielu remontiem, stadionu veidošanai, dārzu un parku sakārtošanai un citām lietām.
Dažos jautājumos A. Aksenoka vadīto domi tiešām var uzteikt: padarīts atklāts Pilsētas attīstības fonda līdzekļu izlietojums (bijusī dome vieglu roku bija piešķīrusi dažādu projektu realizācijai aptuveni septiņus miljonus latu, lai gan fondā bija tikai četri miljoni), sākta sadarbība ar sabiedriskajām organizācijām un dažādu nozaru speciālistiem, ir manāmas nelielas izmaiņas arī citās lietās. 
"Skumji, ka, lai izceltu sevi, jānomelno tie, kas strādājuši pirms viņa," noteica viens no opozīcijas līderiem, LSDSP frakcijas vadītājs Jānis Dinevičs. "Nevis iepriekšējā sasaukuma dome, bet tieši šī koalīcija ir apgrūtinājums rīdziniekiem, bet galvenais apgrūtinājums tai pašai ir noslēgtais koalīcijas līgums, kas paredz visiem par visu atskaitīties." J. Dinevičs arī atgādināja, ka pirmajās simt dienās četras nedēļas domes plenārsēdes nav notikušas, vēl aptuveni trešdaļu laika skatīts jauno personāliju jautājums, bet atlikušajā laikā "sēžu darba kārtībā lielākoties bija jautājumi par represēto statusa piešķiršanu un tamlīdzīgi". Arī par budžeta grozījumu izskatīšanas gaitā sadalīto līdzekļu pareizību varētu strīdēties – ko vērts ir kaut vai lēmums piešķirt 10 000 latu trešā vicemēra kabineta iekārtošanai. "Liela mēroga sasniegumus jaunās domes darbībā es neredzu," teica J. Dinevičs.
Jaunais centrs frakcijas priekšsēdētājs Sergejs Dolgopolovs kā lielāko problēmu minēja pozīcijas norobežošanos no opozīcijas. "Pašlaik eksistē tikai divi viedokļi – JL un nepareizais. Nav konstruktīva dialoga," norādīja bijušais vicemērs. Kā pozitīvāko viņš minēja to, ka tiek turpināti iepriekšējā sasaukuma domes sāktie darbi. Arī PCTVL frakcijas vadītāja Natālija Jolkina bilda, ka "neko pozitīvu Aksenoka vadītās domes darbībā šajās simt dienās es neredzu".
Ja vēl tā domātu tikai opozīcija, tad tas būtu mazākais, bet nu jau visai atklāti neapmierinātību izsaka arī koalīcijas partneri. Kā vienmēr asākais izteikumos bija vicemērs Andris Ārgalis (TP): "Kā saimnieciskas dabas cilvēks varu rezumēt: teikt, ka pirmajās simt dienās darbs domē ir gājis kā pa celmiem, būtu vēl visai maigi teikts." Viņš atzina, ka vēl praktiski nav pieņemts neviens politisks lēmums, "lai varētu pēc četriem gadiem teikt, ka šī koalīcija tiešām ir kaut ko paliekošu paveikusi". Pēc A. Ārgaļa domām, galvenā vaina ir meklējama tajā apstāklī, ka JL dominē ambīcijas, bet neviens no šīs partijas līdz šim nav strādājis Rīgas pašvaldībā. "Diemžēl līdz šim galvenokārt esam lēmuši par represēto personu statusa piešķiršanu un dažāda līmeņa amatpersonu iecelšanu", piebilda A. Ārgalis.
Jaunais laiks nav atteicies no domas grozīt Satversmi 
Ināra Egle,  Diena  07/06/05    Vairāk nekā pirms gada pieteikto ideju par Satversmes grozījumiem, kas dotu iespējas tautai atlaist Saeimu un līdz ar to palielinātu parlamenta un tā sastādītās valdības atbildību, Jaunais laiks nav atmetis. Vasarā partija kopā ar ekspertiem plāno sagatavot grozījumus pamatlikumā, kas piešķirtu tiesības vēlētājiem referendumā lemt par Saeimas atlaišanu. Tagad tautas nobalsošana iespējama tikai pēc tam, kad parlamenta atlaišanu ierosinājis Valsts prezidents.
Edgars Jaunups (JL), kura vadībā top šīs izmaiņas, Dienai uzsvēra, ka ir arī paredzēts palielināt prezidenta aktivitāti un svītrot pantu, kas nosaka — ja tautas nobalsošanā vairāk nekā puse no nodotām balsīm izsakās pret Saeimas atlaišanu, tad Valsts prezidents uzskatāms par atlaistu. Ja parlamenta atlaišanu rosinātu tauta, tas nevarētu notikt ne pirmajā gadā pēc vēlēšanām, ne pēdējā gadā pirms nākamajām vēlēšanām, taču prezidentam būtu saglabātas tiesības izteikt šo ierosinājumu jebkurā laikā. 
E.Jaunups pieļauj, ka vēl varot būt diskusija par to, cik liela vēlētāju daļa varētu ierosināt tautas nobalsošanu par Saeimas atlaišanu, taču parlaments būtu atlaists, ja par to nobalsotu vairāk nekā puse no pēdējās vēlēšanās balsstiesīgo skaita. Kad grozījumi būs sagatavoti, JL vispirms uzrunās savus koalīcijas partnerus un parlamentu. Ja nesaņems atbalstu, lemšot, ko darīt.
Pirms gada JL pieļāva, ka Satversmes labojumi varētu būt "partijas politiskā platforma nākamās Saeimas vēlēšanām" un reizē ar tām varētu notikt referendums par grozījumiem Satversmē, kas paredzētu minētās izmaiņas pamatlikumā. 
Ideju par pamatlikuma grozījumiem JL līderis Einars Repše prezentēja partijas pilnsapulcē 2004.gada maija beigās, kad viņš sacīja: "Godprātīgu un stabilu valdību var panākt, dodot tautai tiesības atsaukt savus priekšstāvjus, ja viņi vairs nekalpo tautas interesēm." JL vadītājs toreiz to uzskatīja par "pēdējo salmiņu", lai nosargātu jaunos laikus Latvijas politikā. 
Valsts prezidente Vaira Vīķe–Freiberga, uzrunājot Saeimu pirms gada, izteica savu viedokli arī par šo iniciatīvu. "Saeimā ir pārstāvēti galvenie tautā pastāvošie domu strāvojumi, un ikviens Saeimas loceklis ir tikpat leģitīms tautas pārstāvis kā jebkurš cits. Tauta jums ir deleģējusi savu politisko varu, un Satversme paredz šādu uzticību četru gadu garumā. Lai cik grūti tas būtu, deputātiem ir jāspēj sastrādāties savā starpā, gan lai izveidotu rīcībspējīgu valdību, gan lai spētu veikt likumdevēja funkcijas," toreiz sacīja V.Vīķe–Freiberga.
Joprojām populārākā partija - 'Jaunais laiks'DELFI  07/06/05    Ja Saeimas vēlēšanas notiktu pašreiz, parlamentā iekļūtu tikai pieci politiskie spēki, liecina sabiedriskās domas pētījumu centra SKDS aptauja. Šobrīd visvairāk vēlētāju balsu Saeimas vēlēšanās savāktu partija “Jaunais laiks” (JL), Zaļo un zemnieku savienība (ZZS), kā arī Tautas partija (TP). Šīs trīs ir vienīgās partijas, kuru atbalstītāju skaits pārsniedz 10%. 
Atbildot uz jautājumu ‘Ja rīt notiktu LR Saeimas vēlēšanas, par kuru politisko partiju vai apvienību Jūs balsotu?’, par JL gatavi balsot 15,8% vēlētāju, par ZZS 11,3%, par TP 11%. Tālāk seko apvienība “Tēvzemei un brīvībai / LNNK” ar 9,7% atbalstītājiem un apvienība “Par cilvēktiesībām vienotā Latvijā” ar 9,5%. Pārējie politiskie spēki, ja vēlēšanas notiktu pašreiz, nesavāktu nepieciešamo 5% vēlētāju atbalstu. 
Par Latvijas Pirmo partiju gatavi balsot 4,1% vēlētāju, par “Latvijas ceļu” 3,4%, par Latvijas sociāldemokrātisko strādnieku partiju 3,3%, par Tautas saskaņas partiju 2,4%, par “Latgales gaismu” 1,7%, par Sociāldemokrātu savienību 1%. Mazāk par 1% vēlētāju atbalstu gūst tādas pazīstamas politiskās organizācijas kā “Jaunais centrs”, “Dzimtene” un citas. 
Domes koalīcija irst pa visām vīlēmSandris Vanzovičs, NRA  07/06/05    Kvoruma trūkuma dēļ Rīgas dome vakar nepaguva izskatīt akurāt simt no visiem iecerētajiem lēmumprojektiem. Šoreiz dunci mugurā domes labējo partiju koalīcijai iecirta puspozīcijā esošās apvienības Dzimtene/LSP pārstāvji, taču tas nebija vienīgais cirtiens, ko vakar saņēma domi vadošā partija Jaunais laiks (JL).Ķeroties pie Rīgas domes sēdes darba kārtības izskatīšanas, Dzimtenes/LSP frakcijas vadītājs Viktors Kalnbērzs ierosināja izslēgt no tās strīdīgo lēmumprojektu par darba samaksas paaugstināšanu domē. Koalīcija ietiepās, jautājums darba kārtībā tika atstāts, bet pēc tam dzimtenieši ātri vien pierādīja, ka kakls groza galvu. Ar 31 balsi vārajai pozīcijai vakar iztrūka vienas deputātes (JL pārstāve Laura Bulmane devusies atvaļinājumā), tāpēc tai nācās paļauties uz opozīcijas pārstāvju godaprātu un darba prieku, taču pieredzējušie opozicionāri no LSDSP un Jaunā centra rindām šo prieku koalīcijai nedeva – domes sēdi nācās pārtraukt. 
Pirms jautājuma par darba samaksu domē izskatīšanas it kā tehnisku iemeslu dēļ tika izsludināts pārtraukums, un, kā novēroja Neatkarīgā, tad minēto desmit minūšu laikā pie malā sēdošā dzimteniešu līdera un pelēkā kardināla Jura Žuravļova piegāja pat Rīgas mērs Aivars Aksenoks. Jau izplatījās runas par to, ka "sēde laikam beigsies", bet JL un TB/LNNK pārstāvji zāles stūrī sprieda, ka "Žuravļovam [par šādu gājienu] vajadzētu pateikt kādu biezāku vārdu". Dzimteniešu deputāts Modris Lujāns debatēs klāstīja, ka nav skaidri darbinieku algu paaugstinājuma kritēriji, veidojas "sprauga starp parastajiem un lielajiem deputātiem – domes vadību", tāpēc Dzimtene/LSP nevarēs atbalstīt lēmumprojektu. Naglu koalīcijas zārkā iedzina J. Žuravļova brālis, deputāts Sergejs Žuravļovs, kas teica, ka "neesam tik daudz pastrādājuši, lai vadībai un administratīvajiem darbiniekiem paceltu algas", tāpēc aicināja frakcijas pārstāvjus nepiedalīties balsojumā un izņemt savas ID kartes no balsošanas iekārtām. To viņi arī izdarīja, uzreiz atradās sekotāji opozicionāru personā, un domes sēdi nācās pārtraukt. Par šādu iznākumu ar rokasspiedienu J. Žuravļovu sveica priekā starojošais LSDSP frakcijas vadītājs Jānis Dinevičs. 
Kā zināms, Vides komitejas priekšsēdētājas amatu ieņem Marika Žuravļova, J. Žuravļova sieva, un bez labējās koalīcijas atbalsta tas diez vai būtu iespējams. J. Žuravļovs izteica cerības, ka vakardienas notikumi domē neatsauksies uz dzimteniešu pozīcijām komitejā. Kā kļūdu J. Žuravļovs novērtēja to, ka koalīcija strīdīgo jautājumu domes sēdes darba kārtībā izlikusi ar ceturto numuru: "To vajadzēja likt kā pēdējo, tad bez skatīšanas nebūtu palikuši simt lēmumprojektu!" J. Žuravļovs vakar vispār jutās zirgā: "Vajadzēja ar mums padiskutēt, bet neviens to nav darījis, tikai uz dullo, davai, spiežam pogas! Paši vainīgi!" Lūkojoties uz zāles stūri, kur kaut kādus plānus kala JL, TP un LPP pārstāvji J. Žuravļovs gan palika mazliet domīgs: "Tā, un ko man viņiem tagad pateikt...?" 
No opozīcijas par labiņajiem visu laiku uzskatītie žuravļovieši (pirms sēdes mērs Aivars Aksenoks viņus uzslavēja par vēlmi konstruktīvi strādāt) saņēma bargu kritikas devu. A. Aksenoks nez kāpēc savā paziņojumā presei gānīja sociāldemokrātus un it īpaši eksmēru Gundaru Bojāru, kurš vakar domes sēdē nemaz nepiedalījās. 
JL vakar neizdevās arī iecelt Kurzemes rajona izpildirektora amatā savu pārstāvi Armandu Agrumu, jo lēmumprojektu no darba kārtības lūdza noņemt sadarbības partneri no Tautas partijas (TP). "Mums ir daudz jautājumu par Agruma kungu," smaidīja TP frakcijas vadītājs Edmunds Krastiņš. Bet JL frakcijas runasvīrs Olafs Pulks bilda, ka nekas traģisks nav noticis: koalīcijas līgumā ir noteikts, ka partneri var pieprasīt kādu jautājumu atlikt, un JL uz to skatās saprotoši. 

Saimniecībā un biznesā...

Kamēr ministri spriež, iedzīvotāji jau palīdz Latgales zemniekiem
Kristīne Langenfelde,  NRA  07/02/05    Kamēr valdība vēl tikai sola miljonu vai pat pusotru miljonu latu plūdos un knišļu uzbrukumā cietušajām Latgales saimniecībām un infrastruktūrai, iedzīvotāji negaida, ziedojot gan naudu, gan lopus. Neatkarīgajai neizdevās atrast nevienu ministru, kurš personiski būtu atbalstījis nelaimē nonākušos zemniekus.
Tikai vakar Preiļu un Daugavpils rajonos atcelta ārkārtas situācija, kas izsludināta kopš plūdu laikiem. Daži ministri ir bijuši arī vizītē posta skartajās pašvaldībās, taču galvenokārt tikušies ar pašvaldību un atbildīgo dienestu darbiniekiem, bet zemnieki apmeklēti lielā steigā.
Finanšu ministram Oskaram Spurdziņam Preiļu rajonā bija plānots apmeklēt vismaz trīs saimniecības, viņš pabija vienā. Zemkopības ministrs Mārtiņš Roze Preiļu rajonā neapmeklēja nevienu saimniecību – plūdu laikā šajā rajonā bija viņa padomnieks. Preiļus apmeklējusi Saeimas priekšsēdētāja Ingrīda Ūdre, taču grafiks bijis tik saspringts, ka viņa nav paspējusi apmeklēt nevienu saimniecību – Daugavpilī jau gaidījis NBS helihopters, ar ko skatīts rajons no putna lidojuma. "Saeimas priekšsēdētāja tomēr vēlējās satikt kādu vietējo zemnieku, viņa pa ceļam braucot izmantoja iespēju piestāt un parunāt ar garāmgājējiem," stāsta pašvaldības vadītājs Andris Vaivods. Krāslavas rajonā viesojies tikai M. Roze, pabijis vienā saimniecībā, jo ieradies, kad sācis jau satumst, tieši knišļu uzbrukumu pirmajās dienās. "Spurdziņš mūs bija uzaicinājis uz sarunu Preiļu rajona padomē, bet Ūdre ar mums tikās Daugavpilī," stāsta rajona padomes priekšsēdētājs Andris Badūns.
A. Vaivods atzīst, ka ministriem grafiks esot saspringts un notikumu vietu apskate notiek lielā steigā, garām skrienot: "Tāpēc arī mēs – pašvaldību vadītāji – cenšamies visu informāciju apkopot un izklāstīt ministriem. Pats esmu zemnieks, un seši hektāri pavasarī atradās zem ūdens, situāciju izjutu pats uz savas ādas."
Arī daži citi ministri ir pabijuši Latgalē, taču viņu mērķis nav bijis posta skarto vietu situācijas izpēte. Reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministrs Māris Kučinskis Latgalē bijis vien 28. aprīlī.
Neatkarīgā arī jautāja, vai ministri personīgi ir gatavi palīdzēt cietušajām saimniecībām, un saņēma atbildes, ka līdz šim to nav darījuši.
Ne pašvaldības, ne iedzīvotāji uz to pat negaida. A. Vaivods saka: "Galvenais, lai beigtu solīt miljonu, bet reāli atbalstītu mūs no valsts puses. Ja naudu nesaņemsim tuvākajā laikā, nezinu, vai līdz rudenim spēsim atjaunot ceļus un tiltus, lai vismaz bērni varētu nokļūt skolā. Turklāt konkrētām ģimenēm atbalsts nepieciešams steigšus. Daudziem tas ir bijis tāds šoks, ka nepieciešama psihologa palīdzība. Ja ģimenē pāris gotiņas bija vienīgais iztikas avots, kas tagad atņemts, tad viņi šajā stāvoklī nespēj vairs reaģēt un saņemties, lai dzīvotu tālāk, bet jāsāk domāt, kā bērnus palaist skolā. Tā ir katastrofa." 
Postā nonākušajām saimniecībām steidz palīdzēt gan iedzīvotāji, gan uzņēmēji. Neatkarīgā noskaidroja, ka finansiāli atbalstīt zemniekus var, pārskaitot naudu uz trim atvērtiem kontiem bankās. Lauksaimnieku organizāciju sadarbības padome jau savākusi 3440 latu, Zemnieku saeima – 3955 latus, Līvānu novada dome, kas rīko savu akciju, – aptuveni 1300 latu. 
***
Fakti
Plūdu un knišļu uzbrukumos cietušajām saimniecībām var ziedot līdzekļus, pārskaitot uz šādiem kontiem:
1. Biedrība Lauksaimnieku organizāciju sadarbības padome (reģistrācijas nr. 40008087430), a/s Hansabanka konta nr. LV45HABA0551010148414.2. Zemnieku saeimas ziedojumu konts palīdzībai Latgales zemniekiem – LV88UNLA0050004199464.
3. Līvānu novada domes atvērtie ziedojumu konti – a/s Latvijas Unibanka konts LV07UNLA0050002173040 kods UNLALV2X un a/s BTR Līvānu filiāles konts LV32BATR005N201723902 kods BATRLV2X003.

Lūdzu, lūdzu, atļaujiet jums aizdot!
Lato Lapsa, Žurnāls "Nedēļa"  07/04/05    Kopējais Latvijas kredītiestāžu aizdevumu apjoms, kas izsniegts pašmāju privātpersonām un uzņēmumiem, šopavasar sasniedza 4,3 miljardus latu — tātad aizdoti vidēji 1867 lati uz katru valsts iedzīvotāju, zīdaiņus un simtgadīgus vecūkšņus ieskaitot.Par aizvien pieaugošo banku aizdevumu jūgu Nedēļa savus lasītājus jau ir informējusi, taču ar to Latvijas iedzīvotāju ņemto kredītu slogs neaprobežojas. Ne Latvijas Banka, ne Centrālā statistikas pārvalde (CSP), ne Ekonomikas ministrija nespēj nosaukt pilnīgu skaitli, kas sniegtu kaut cik precīzu un pamatotu priekšstatu par kopējo rezidentu jeb valsts iedzīvotāju parādu slogu. Vēl vairāk — valstij nav nekādas skaidrības arī par to, cik īsti Latvijā kopumā ir kompāniju, kuras naudas aizdošanu padarījušas par savu galveno biznesu, un kāda ir to kopējā ietekme uz tautsaimniecību. 
Kā rāda Latvijas Bankas dati, hipotekāro kredītu kopapjoms, ko kredītiestādes izsniegušas rezidentiem, šāgada marta beigās sasniedza vienu miljardu latu. Arī kopējais rezidentiem izsniegto kredītu apjoms aug ļoti strauji: februārī tas pieauga "tikai" par 74,9 miljoniem latu, bet martā — par 178,4 miljoniem latu, aprīlī — par 135 miljoniem latu. Jau pagājušā gada novembrī Latvijas Bankas prezidents Ilmārs Rimšēvičs paziņoja, ka rezidentiem izsniegto kredītu kopapjoms gada laikā pieaudzis par 45 procentiem. 
Savukārt Latvijas Līzinga devēju asociācijā apvienoto kompāniju kopējā kredītportfeļa apjoms šāgada marta beigās sasniedza gandrīz 445 miljonus latu un, salīdzinot ar pagājušā gada pirmo ceturksni, bija pieaudzis gandrīz par trešo daļu — 31,5 procentiem. Turklāt arī no līzinga kompānijām aizņemšanās kļūst aizvien straujāka — ja visa pagājušā gada laikā asociācijas biedru līzinga portfelis pieauga par 21,4%, tad šāgada pirmajos trīs mēnešos — jau par 10,1 procentu. Salīdzinoši — pagājušā gada pirmā ceturkšņa kopējais pieaugums bija tikai 1,9 procenti. 
Jā! Runājot par Latvijas uzņēmumu un privātpersonu aizvien pieaugošo parādu slogu, kā vienīgie ilustrējošie piemēri parasti tiek minēti tieši šie dati — banku izsniegto kredītu (un īpaši jau hipotekāro aizdevumu) kopapjoma pieaugums, kā arī Latvijas Līzinga devēju asociācijā apvienojušos kompāniju līzinga portfeļa izmaiņas. Bet vai tie parāda reālo Latvijas rezidentu aizņēmumu kopapjomu? Nē! Izrādās, ka nepavisam ne — un tam ir virkne iemeslu. 
Faktiski ir tikai viens galvenais iemesls, kāpēc, runājot par populāro aizdošanas/aizņemšanās tēmu, parasti tiek minēti tieši šie dati, un proti — citu datu (ja neskaita CSP ļoti aptuvenos skaitļus) vienkārši nav. 
Latvijas Banka un Latvijas Līzinga devēju asociācija, kā arī Latvijas Komercbanku asociācija šajā "aizdevumu jomā" ir faktiski vienīgās organizācijas, kuras regulāri sniedz precīzus un ticamus datus par saviem pārraugāmajiem vai biedriem. Taču… tas nenozīmē, ka šie dati "aizdevumu jomu" atspoguļo pilnībā. 
Pirmām kārtām nav pamata mēģinājumiem aprēķināt kopējo Latvijas rezidentu kredītu slogu, vienkārši summējot kredītiestāžu un Līzinga devēju asociācijas biedru kopējos aizdevumu portfeļus, jo liela daļa līzinga kompāniju aizdevumos pašas savus līdzekļus neizsniedz, — reāli arī tie ir banku aizdevumi, kas vienkārši mēro tālāku ceļu. Turklāt tas attiecas ne tikai uz "patstāvīgajām" līzinga kompānijām, kuru īpašnieki ir ar bankām tieši nesaistītas personas, bet arī uz kredītiestāžu "meitas uzņēmumiem". 
Tā, piemēram, pat neapšaubāmais līzinga tirgus līderis valstī (pēc pagājušā gada apgrozījuma un peļņas) SIA Hansa Līzings savai "mātei" — AS Hansabanka — ir izsniedzis komercķīlu, kuras atbilstošā nodrošinātā prasījuma maksimālā summa ir 21,4 miljoni latu. Līdzīga situācija ir arī ar citiem banku "bērniem" līzinga jomā — piemēram, gan SIA Baltikums līzings (faktiski visa manta par 220 tūkstošiem latu ieķīlāta AS Akciju komercbanka Baltikums), gan SIA Unilīzings (visas prasījuma tiesības par 92,89 miljoniem latu ieķīlātas Unibankai). 
Arī "patstāvīgo" līzinga kompāniju vidū situācija ir līdzīga: Elkor līzings, kam nav reģistrētas ievērojamas komercķīlas un tām atbilstoši aizņēmumi no kredītiestādēm, drīzāk uzskatāms par izņēmumu. "Neatkarīgais" Alfa līzings, teiksim, visu savu mantu par 435 tūkstošiem latu ir ieķīlājis Ogres komercbankā, jau krietni pazīstamākais Nelss līzings visas prasījuma tiesības par 2,6 miljoniem latu — Aizkraukles bankā, bet Inserviss Group visu savu mantu par 12,58 miljoniem latu — Rietumu bankā. 
Iesākto uzskaitījumu varētu turpināt un turpināt — ir pilnīgi skaidrs, ka liela daļa līzinga kompāniju aizdod nevis savu, bet gan banku aizdevumu naudu. Jāuzsver — liela daļa, bet ne visas. Turklāt — kas bieži tiek aizmirsts — no desmitiem mūsu valstī funkcionējošo līzinga kompāniju Latvijas Līzinga devēju asociācija apvieno tikai sešas un attiecīgi arī datus apkopo tikai par tām. Tiesa, to kopējais apgrozījums pērn pārsniedzis 32 miljonus latu, taču… Nedēļas apzināto divarpus desmitu citu līzinga kompāniju kopējais gada apgrozījums tāpat ir vērā ņemams — vairāk nekā 17 miljoni latu. 
Ko nozīmē "Nedēļas apzināto"? Kā izrādās, Latvijā nav institūcijas, kas varētu precīzi pateikt, cik uzņēmumu valstī īsti nodarbojas ar līzinga pakalpojumu sniegšanu. Piemēram, Latvijas Banka, atsaucoties uz Centrālo statistikas pārvaldi (CSP), savā "līzinga sabiedrību sarakstā 2004. gada 3. ceturksnī" min 24 līzinga kompānijas. Savukārt Nedēļa, analizējot līzinga kompāniju sludinājumus, saskaitīja vismaz par septiņām vairāk. 
Kā rodas šāda starpība? Visu paskaidro pati Latvijas Banka: "Latvijā nav īpaša likuma, kas regulētu līzinga sabiedrību darbību, un tās darbojas saskaņā ar Latvijas Republikas Komerclikumu. Tāpat kā citu komersantu un līzinga sabiedrību datus — ceturkšņa pārskatu par uzņēmuma finansiālo stāvokli un gada komplekso pārskatu par uzņēmuma darbību — vāc CSP. Šie dati ir atlikumi pārskata perioda beigās. Publicējot datus par kārtējo periodu, attiecīgi tiek precizēti arī dati par iepriekšējiem periodiem. 
Pārskatus par 2004. gada 3. ceturksni CSP saņēma no 24 līzinga sabiedrībām. (..) Latvijas līzinga sabiedrību darbība aptver finanšu līzingu un operatīvo līzingu jeb nomu, kā arī faktūrkreditēšanu. Pašlaik informācija par visu līzinga sabiedrību finanšu līzinga portfeli, operatīvā līzinga portfeli un faktūrkredītu portfeli atsevišķi netiek vākta, taču informāciju par savu biedru finanšu un operatīvā līzinga portfeli un faktūrkredītu portfeli apkopo Latvijas Līzinga devēju asociācija…" 
Tātad — no vienas puses — liela daļa līzinga kompāniju izsniegto aizdevumu vienreiz jau ir "pieskaitīti" rezidentu parādu slogam kā banku izsniegtie kredīti, no otras — patiesais līzinga kompāniju klientu skaits un to saistību apjoms ievērojami pārsniedz parasti minētos Latvijas Līzinga devēju asociācijas datus. Cik liels tas ir? 
"Domāju, ka 100% Latvijas līzinga un faktoringa tirgus apjomu šobrīd nezina neviens, ja nu vienīgi Dievs tas kungs, jo, kā zināms, viņš zina visu," gluži nopietni saka SIA Nord/LB Līzings valdes priekšsēdētājs Artis Birkmanis, tāpat apstiprinot — tas noteikti neesot līdz galam korekti, ka par Latvijas līzinga un faktoringa tirgu tiek uzskatīti tikai Līzinga devēju asociācijas biedru apjomi. 
Bet kā tikt pie objektīvākiem datiem? A. Birkmaņa skatījumā, Latvijas līzinga un faktoringa tirgus sastāv no trim lielumiem — jau pieminētajiem asociācijas datiem par sešām līzinga kompānijām (piecu vietējo kredītiestāžu meitas kompānijas un Nordea Finance), Latvijas kredītiestāžu kredītportfeļos esošajiem līzinga kredītiem un faktoringiem (informācija pieejama Latvijas Bankā), kā arī citu līzinga tirgus dalībnieku — gan ārvalstu īpašnieku, gan pašmāju privātpersonu dibinātāju līzinga kompāniju — portfeļiem. 
"Summējot šos trīs lielumus, mēs iegūtu pilnīgu priekšstatu par Latvijas līzinga un faktoringa tirgu tā klasiskā produkta izpratnē," teic A. Birkmanis. Pēc viņa "ļoti aptuvenām aplēsēm" (lai aprēķini kļūtu precīzāki, risinājums būtu, ja pēdējās grupas līzinga kompānijas pievienotos Latvijas Līzinga devēju asociācijai, kurai savukārt vajadzētu sadarboties ar Komercbanku asociāciju kopējā līzinga tirgus apjoma noteikšanā), šāgada pirmā ceturkšņa beigās šis kopapjoms varētu būt bijis aptuveni 600 miljoni latu. 
Tātad mūsu acu priekšā parādās reāla summa, kas jau ir gluži salīdzināma ar to miljardu latu, ko Latvijas kredītiestādes izsniegušas hipotekārajos kredītos. Taču arī ar to Latvijas iedzīvotāju un uzņēmumu patiesā parādu jūga apmēra neskaidrības nebeidzas. Vēl citu aizdevēju, kuri potenciālajiem kredītņēmējiem "piedāvājas", iespējams, vēl uzmācīgāk nekā bankas un līzinga kompānijas un par kuru uzskaiti un ciešāku kontroli valsts nu jau pilnīgi neliekas ne zinis, ir nesalīdzināmi vairāk. Par to — nākamajā Nedēļas numurā. 
*** 
Kā iedalīt līzinga kompānijas? 
Papildus piederībai pie dažādām īpašnieku grupām līzinga kompānijas iedalāmas arī pēc citām pazīmēm, uzskata Nord/LB līzinga valdes priekšsēdētājs Artis Birkmanis: 
"Pēc darbības pamatvirzieniem un portfeļa īpatnībām Latvijā pirmām kārtām minamas universālās un specializētās līzinga kompānijas. Pie pirmajām pieskaitāms Unilīzings, Hansa līzings, Nord/LB līzings, Hipolīzings (autolīzings, komerctransporta līzings, industriālais līzings, Hansa līzingam — arī patēriņa finansēšana), pie otrajām — HVB Leasing (industriālais līzings), GE Money (patēriņa finansēšana un autolīzings), Parex līzings, Lateko Līzings, Inserviss Group (patēriņa finansēšana). 
Nianse ir tāda, ka Latvijas līzinga tirgus ir mazs, līdz ar to specializācijas virziens ir ļoti riskants no ienesīguma viedokļa. Piemēram, ja specializācija ir industriālais līzings un šajā segmentā likmes krītas, tad skaidrs, ka arī līzinga kompānijas ienesīgums kritīsies. Specializācija ir iespējama patēriņa finansēšanā, jo šeit likmes ir visaugstākās un ienesīgums ir visaugstākais. 
Vācijā, piemēram, ir specializētas autolīzinga kompānijas (LHI Leasing GmbH), nekustamā īpašuma līzinga kompānijas (Immobilien Leasing GmbH), industriālā, lidmašīnu, kuģu līzinga kompānijas (HVB Leasing), faktoringa kompānijas (Deutsche Factoring Bank). Šīs kompānijas specializējas tikai un vienīgi uz konkrētu līzinga objektu, uz vienu darbības virzienu. Vācijā tirgus ir milzīgs, līdz ar to specializētām līzinga kompānijām ir iespējas labi attīstīties un pelnīt." 
Šie gana būtiskie "citi finanšu starpnieki" 
Saskaņā ar Latvijas Bankas skaidrojumu mūsu valstī finanšu starpnieku sektoru veido ne tikai kredītiestādes, krājaizdevu sabiedrības, apdrošināšanas sabiedrības un pensiju fondi, bet arī tā sauktie citi finanšu starpnieki — līzinga sabiedrības, ieguldījumu fondi un ieguldījumu brokeru sabiedrības. Un — kā rāda pat ne pārāk visaptverošie (taču citu jau nav) Latvijas Bankas apkopotie dati, šīm kompānijām "aizdošanas jomā" ir gluži vērā ņemama loma. 
*** 
"Neatkarīgie" un banku "meitas": kam pieder Latvijas līzinga kompānijas 
Latvijas Līzinga devēju asociācijā apvienojušās kompānijas 
Līzinga kompānija	Lielākie īpašnieki	Pagājušā gada apgrozījums	Pagājušā gada peļņa 	
SIA Hansa Līzings	AS Hansabanka	Ls 16 013 650	Ls 5 127 277 	
SIA Unilīzings	AS Latvijas Unibanka	Ls 10 455 644	Ls 2 335 813 	
SIA HVB Leasing	HVB Bank Latvia, HVB Leasing GmbH	Ls 2 207 279	Ls –49 786 	
SIA Nordea Finance	Nordea Finance Finland Ltd (Somija)	Ls 1 554 403	Ls 307 774 	
SIA Hipolīzings	AS Latvijas Hipotēku un zemes banka	Ls 1 145 506	Ls 120 052 	
SIA NORD/LB Līzings	AS Nord/LB Latvija	Ls 695 927	Ls 1869 	
Dati: Lursoft, Uzņēmumu reģistrs 
*** 
Latvijas Līzinga devēju asociācijā neiestājušās kompānijas 
SIA Inserviss Group	Aivars Hovalko, Olga Orlova, Aleksandrs Jekimenkovs	Ls 5 992 394	Ls 923 415 	
AS GE Money	General Electric Capital Corporation (ASV)	Ls 3 658 703	Ls 724 374 	
AS Lateko līzings	SIA Mono, Jeļena Svirčenkova, Zane Bukovska	Ls 2 172 549*	Ls 493 533* 	
SIA Baltijas autolīzings	SIA Hansa Līzings	Ls 1 624 269	Ls 93 923 	
SIA Parex līzings	AS Parex banka	Ls 925 123	Ls 58 840 	
SIA Elkor līzings	Aleksandrs Popovs	Ls 918 107*	Ls –6394* 	
SIA MB līzings	Andris Konošonoks	Ls 567 053*	Ls 1765* 	
SIA Nelss līzings	SIA Nelss	Ls 330 340*	Ls 52 020* 	
SIA Treilers līzings	Vladimirs Masaļskis, Jeļena Obļecova	Ls 273 345	Ls 1503 	
SIA Grata līzings	Jevgenijs Dzeņkovskis	Ls 250 854*	Ls 2989* 	
SIA Pilna servisa līzings	Jānis Krastiņš, Edgars Baglais	Ls 218 378*	Ls –84 890* 	
SIA Rīgas līzings	Vita Bērziņa, AS BMGS	Ls 98 010*	Ls 17 485 	
SIA Ehital līzings	Ehital–Kinnisvara (Igaunija)	Ls 60 082	Ls –19 462 	
AS Multilīzings	AS Multibanka	Ls 36 485*	Ls –42 189* 	
SIA MM līzings	Baltic Motors Corporation (ASV)	Ls 30 471	Ls 14 850 	
SIA Baltikums līzings	AS Akciju komercbanka Baltikums	Ls 29 329	Ls 7010 	
SIA Veiksmes līzings	AS VEF banka	Ls 27 825	Ls 2422 	
SIA Ekolīzings	Alvis Krasovskis	Ls 24 203*	Ls –613* 	
SIA Alfa Līzings	Pāvels Grigorjevs, Igors Grigorjevs	Ls 16 470*	Ls 3490* 	
SIA TKB līzings	AS Trasta komercbanka	Ls 10 000*	Ls –1225 	
SIA Stars Līzings	Benita Sadauska, Viktors Troicins	Ls 1900*	Ls –3187* 	
SIA Baltija MB	Aleksandrs Osipčuks	Ls 648	Ls –213 	
SIA Premium līzings	Guilbert Investments LLC	Ls 23*	Ls –41* 	
SIA Joker līzings	Roms Gailevičs	Nav datu	Nav datu 	
SIA Paritate līzings	AS Banka Paritate	Nav datu	Nav datu 	
* — 2003. gada dati 
Dati: Lursoft, Uzņēmumu reģistrs 
*** 
Latvijas līzinga devēju galvenie klienti 
Latvijas Līzinga devēju asociācijas kompānijas līzinga portfeļa sadalījums pēc līzinga ņēmēju ekonomikas sektora 
Nozare	Portfelis latos	Portfeļa daļa	Pārmaiņas pag. gada laikā 	
Lauksaimniecība, mežsaimniecība, medniecība	27 597 209	8%	29,4% 	
Zvejsaimniecība	661 270	0,2%	–14,5% 	
Ieguves rūpniecība un karjeru izstrāde	1 282 897	0,4%	43,5% 	
Apstrādes rūpniecība	55 741 213	16,2%	5,9% 	
Elektroenerģija, gāzes un ūdensapgāde	1 642 828	0,5%	61,9% 	
Būvniecība	20 264 247	5,9%	74% 	
Tirdzniecība	55 683 151	16,2%	22,6% 	
Viesnīcas un restorāni	1 533 117	0,4%	73,7% 	
Transports, glābšana un sakari	79 441 820	23,1%	27% 	
Finanšu starpniecība	1 866 960	0,5%	19,3% 	
Komercpakalpojumi	28 485 354	8,3%	–10,6% 	
Pārējās nozares	22 143 839	6,4%	–0,6% 	
Fiziskas personas	47 493 345	13,8%	2,8% 	
Kopā	343 837 249	100%	15% 	
Dati: Latvijas Līzinga devēju asociācija 
Latvijā saglabājas augsts bezdarba līmenis
LETA  07/05/05    Vidējais sezonāli izlīdzinātais bezdarba līmenis 25 Eiropas Savienības (ES)
valstīs šā gada maijā bija 8,8%, salīdzinot ar 8,9% aprīlī, liecina ES statistikas biroja "Eurostat" dati. Latvijas bezdarba rādītājs ‑ 9,1% ‑, tāpat kā mēnesi iepriekš, bija septītais augstākais ES. ES valstīs zemākie bezdarba rādītāji maijā bija Īrijā ‑ 4,2%, Austrijā ‑ 4,6%, Lielbritānijā ‑ 4,6%
(martā), savukārt vislielākais bezdarbs bija Polijā ‑ 17,8%, Slovākijā ‑ 15,5%, Grieķijā ‑ 10,2% (2004.gada decembrī), Spānijā ‑ 9,9% un Francijā ‑ 9,8%.Salīdzinājumam, ASV bezdarba līmenis maijā bija 5,1%, Japānā aprīlī ‑ 4,4%. 

Rīgas lidosta gūst ievērību
LETA  07/04/05    Pagājušās nedēļas nogalē Minhenē notikušajā Starptautiskās lidostu padomes Eiropas organizācijas ("ACI Europe") kongresā starptautiskā lidosta "Rīga" atzīta par Eiropas labāko lidostu kategorijā, kas apkalpo no viena līdz pieciem miljoniem pasažieru gadā. Organizācijas ģenerāldirektors Rojs Grifins atzīmējis, ka lidosta "Rīga" Eiropas Savienībā iegājusi kā vislabāk sagatavotā lidosta. 
Žūrija atzinīgi novērtējusi Rīgas lidostas darbinieku profesionālismu visās tās darbības jomās. Šī ir augstākā starptautiskā atzinība, ko savas darbības laikā nopelnījusi lidosta "Rīga".  Starptautiskajā lidostā "Rīga" šā gada pirmajos piecos mēnešos apkalpoti 630 302 pasažieri, kas ir par 90,9% vairāk nekā pagājušā gada attiecīgajā laika posmā. 

Inflācijas apturēšana – grūts uzdevums
Bens Latkovskis,  NRA  07/05/05    Visefektīvākais veids, kā cīnīties pret inflāciju, ir valdības izdevumu samazināšana, uzskata gan ekonomisti, gan Latvijas Banka.
Šogad patēriņa cenu kāpums sasniedzis līmeni, kāds Latvijā nebija vērots jau astoņus gadus. Tas izraisa satraukumu gan ekonomistu un politiķu aprindās, gan visā sabiedrībā. Par augsto inflāciju bažas izteikusi arī Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, un politiķi sarosījušies. Ar valdības lēmumu ir izveidota darba grupa, kurā iekļauti speciālisti no Ekonomikas un Finanšu ministrijas, kā arī no Latvijas Bankas. Piektdien speciālisti pulcējās uz pirmo sēdi, taču, kā jau bija paredzams, nekāds konkrēts lēmums netika pieņemts. Jāpiebilst, ka vairākums ekonomistu vispār ļoti skeptiski raugās uz valdības iespējām kaut ko nopietni darīt šajā jomā un politiķu aktivitātes vairāk saista ar kārtējo populistisko izrādīšanos. Bet gandrīz vienprātīgs ir uzskats, ka visefektīgākais instruments inflācijas ierobežošanā būtu budžeta deficīta samazināšana. Uz to vislielāko akcentu liek arī Latvijas Banka.
Šā gada pirmajā pusgadā valsts budžetā ir izveidojies 87 miljonu latu pārpalikums. Taču jau tagad gandrīz droši zināms, ka šis pārpalikums tiks rudenī sadalīts. Ja valdība patiesi gribētu cīnīties ar patēriņa cenu kāpumu, tad tā šo pārpalikumu varētu izmantot, nelaižot apritē, bet vai nu veidojot uzkrājumus, vai arī vienkārši samazinot valdības parādu. Tas gan politiski ir grūti izdarāms, jo atsevišķas iedzīvotāju kategorijas, kuras ienākumus saņem no valsts budžeta, burtiski kliedz pēc algu paaugstinājuma. Iekšlietu, Izglītības, Labklājības, Kultūras un citas ministrijas diez vai piekāpsies un ignorēs savu darbinieku prasības pēc algu palielinājuma. Visefektīvākais ceļš, kā samazināt inflāciju, būtu iesaldēt algas, taču tas vienlaikus ir arī vismazāk ticamais.Jāuzsver, ka inflācijas kāpumam bieži vien ir zināms psiholoģiskais fons, proti, tā sauktās inflācijas gaidas. Tas nozīmē, ka cilvēki, noskaņojoties uz cenu kāpumu, uzvedas tā, ka šīs cenas vēl vairāk kāpj. Zinot, ka cenas kāps, cilvēki ļoti nelabprāt veido uzkrājumus, bet naudu notērē, tādējādi vēl vairāk paaugstinot pieprasījumu. Savukārt, redzot cenu kāpumu, strādājošie pieprasa sev lielāku darba samaksu, izraisot cenu kāpuma spirāli. Pret šiem psiholoģiskajiem faktoriem ir tikai vienas zāles – valdībai un valsts aparātam kopumā jādemonstrē sabiedrībai īpaša taupība un gatavība ar inflāciju cīnīties. Pirmām kārtām – iesaldējot savu ienākumu palielinājumu. Redzot, ka varas pārstāvji nepalielina algas, samazina prēmijas un komandējumu izdevumus, varbūt arī sabiedrība būs gatava ierobežot tēriņus.
Iespējams, ka ļoti efektīva metode kreditēšanas ierobežošanai varētu būt aktīva aģitācija par briesmām, kādām tiek pakļauts kredīta ņēmējs, neapdomīgi kreditējoties. Šobrīd daudzi ņem kredītus, neapzinoties risku, un šāda aģitācija daudziem liktu padomāt pirms kārtējā kredīta.
Piesaista naudu no ārvalstīm
Elīna Lidere,  NRA  07/05/05     Starptautiskās bankas izsaka uzticību Latvijas bankām.
Parex banka noslēgusi līgumu par Latvijā lielākā sindicētā kredīta saņemšanu 188,5 miljonu eiro. Arī citas bankas piesaista naudu no ārvalstu bankām, lielākoties tāpēc, lai nodrošinātu joprojām strauji pieaugošo kredīta pieprasījumu.
Parex bankai šis ir jau septītais sindicētais kredīts, kas, pēc bankas teiktā, tika parakstīts, lai nodrošinātu resursu pieejamību bankas kreditēšanas tirgus daļas palielināšanai un bankas produktu piedāvājuma attīstīšanai Latvijā. Neraugoties, ka šāda līguma slēgšana ir vērienīgs biznesa pasākums, bankas direktoru padomes priekšsēdētājs Viktors Krasovickis preses konferencē žurnālistiem teica, ka pašlaik tā jau esot rutīna, tāpēc arī līguma parakstīšana noritēja bez tradicionālās šampanieša glāzes saskandināšanas.
188,5 miljonu eiro sindicētais kredīts ir kā pagarinātais kredīts iepriekšējā gadā izsniegtajam sindicētajam kredītam 70 miljonu eiro apmērā. Turklāt, kā atzīmē V. Krasovickis, investoru interese un līdz ar to kredīta apjoms šoreiz trīs reizes pārsniedza sākotnēji pieprasīto summu. Kredītu izsniegusi 31 banka no 16 valstīm ar likmi Euribor + 0,6%. Kredīts izsniegts uz vienu gadu. Galvenās kredīta devējas bijušas trīs bankas – Nīderlandes banka ING Bank N.V., Japānas banka Mizuho Corporate Bank un Lielbritānijas banka Standard Bank London. Visu trīs šo banku pārstāvji bija ieradušies arī Latvijā uz līguma parakstīšanu un žurnālistiem izteica uzticību Latvijas bankai un pauda arī pārliecību par Latvijas ekonomisko stabilitāti. Jāpiebilst, ka Parex banka, pēc V. Krasovicka teiktā, gadā kredītos izsniedz aptuveni 200 miljonus latu. 
Arī citas bankas meklē finanšu resursus ārzemēs, lai spētu nodrošināt arvien augošo kredītu pieprasījumu. Latvijas Hipotēku un zemes banka pagājušajā mēnesī noslēdza līgumu par sindicētā kredīta saņemšanu 85 miljonu eiro apmērā, ko izsniegušas 15 Eiropas Savienības dalībvalstu bankas no sešām valstīm. Arī tad sākotnēji bija paredzēts izsniegt mazāku summu (40 miljoni eiro). Kā sindicētā kredīta līguma parakstīšanas dienā izteicās viens no kredīta devēju pārstāvjiem Raiffeisen Zentralbank Ćsterreich AG viceprezidents Roberts Denks, banka esot pierādījusi, ka spēj atmaksāt lielāku summu. Latvijas Hipotēku un zemes banka pamatoja, ka kredītu paredzēts izmantot mazo un vidējo uzņēmumu kreditēšanai, hipotekāro kredītu izsniegšanai un mikrokreditēšanas paplašināšanai. Bankai kredīts izsniegts uz septiņiem gadiem, taču tā neatklāj likmi, par kādu kredīts tika paņemts.
Naudu no ārvalstu bankām pamatā piesaista bankas ar Latvijas kapitālu. Taču šā gada februārī sindicēto kredītu 60 miljoni eiro no Vācijas bankas WestLB paņēma arī Nord/LB. Kredīts tika izsniegts uz pieciem gadiem ar likmi Eiribor + 0,25%. Nord/LB ir plāni šo naudu izmantot mazo un vidējo uzņēmumu kreditēšanai. Jāpiebilst, ka pagājušajā mēnesī tika parakstīta vienošanās par Nord/LB kontrolpaketes pārdošanu Norvēģijas finanšu pakalpojumu grupai DnB NOR, kurai ir diezgan daudz brīvu līdzekļu, un tās politika esot pašai pilnībā nodrošināt meitasuzņēmumus ar nepieciešamajiem finanšu resursiem.
Iepriekš minēti Latvijas banku nesenā pagātnē ņemtie kredīti, taču arī citas bankas, sekojot straujajam kredītu pieprasījuma pieaugumam, ņēmušas gan sindicētos kredītus, gan arī citādi piesaistījušas papildu līdzekļus kredītu izsniegšanai. Piemēram, iepriekšējā gada beigās, lai finansētu grupas darbību Baltijas valstīs, Hansabank Grupa veica 5 gadu eiro obligāciju emisiju 750 miljonu eiro apmērā.
Uz šā gada 31. martu bankas kopumā bija izsniegušas kredītus 4,9 miljardu latu apmērā, kas ir par 11,4% vairāk nekā iepriekšējā gada beigās. Maija beigās kredītu apjoms bija sasniedzis jau 5,2 miljardus latu. Lielākais īpatsvars kredītu struktūrā aizvien ir kredītiem privātajām nefinanšu sabiedrībām, kuru apjoms 31. maijā bija 2,73 miljardi latu. Jāpiebilst, ka, banku asās konkurences dēļ joprojām augot kredītu piedāvājumam, šā gada maijā samazinājās kredītu procentu likmes, atsaucoties uz Latvijas Bankas monetāro biļetenu, ziņo LETA. Mājsaimniecībām izsniegtajiem aizdevumiem tās saruka par 1,2 procentpunktiem līdz 6,5%, tai skaitā kredītam mājokļa iegādei – par 0,7 procentu punktiem līdz 5%. Samazinājās arī atbilstošo ārvalstu valūtā izsniegto aizdevumu procentu likmes: mājsaimniecībām – līdz 4,7%, kredītam mājokļa iegādei – līdz 4,4%. Samazinājās arī nefinanšu sabiedrībām izsniegto kredītu procentu likmes.
Pretrunīgi dati par Latvijas ekonomikas reitinguDienas Bizness  07/05/05    Latvija ir trešā investīcijām pievilcīgākā Eiropas Savienības dalībvalsts, liecina Lielbritānijas Ekonomisko un biznesa pētījumu centra (CEBR) dati.
Investī cijām vispievilcīgākā ES valsts ir Lietuva, otrajā vietā ir Slovākija, bet ceturtajā ‑ Ungārija. Komentējot CEBR izveidoto valstu reitingu, Austrumu ‑ rietumu menedžmenta institūta direktors Džefrijs Mazullo sacīja, ka investorus ļoti interesē informācija par attiecīgo valsti, tās politisko stabilitāti, likviditāti un vērtspapīru tirgus aktivitāti, tirgus regulēšanas līmeni, investoru aizsardzības jautājumi un norēķinu efektivitāte. Tajā pašā laikā Pasaules ekonomikas foruma (World Ekonomic Forum) dati uzrādā, ka Latvijā 2004. gadā, salīdzinot ar 2003. gadu, samazinājies konkurētspējas indeksa rādītājs. Pēc šī rādītāja Latvija šobrīd ieņem 44. vietu no 104 valstīm, Lietuva ‑ 36. un Igaunija ‑ 20. Labākais šis rādītājs ir Somijā, ASV un Zviedrijā. Nav
iepriecinošs arī indekss, kas raksturo uzņēmumu gatavību sazināties ar datoru starpniecību (Networked Readiness Index). 104 valstu starpā Latvija pēc šī rādītāja ieņem tikai 56 vietu, bet Lietuva ‑ 43. vietu un Igaunija ‑ 25. vietu.
Labākais šis rādītājs ir Singapūrā, Īrijā un Somijā. 

Izglītībā un kultūrā...

Nevis Brodskis, bet Zolotovs 
Anda Kļaviņa,  Diena  07/02/05    Rudenī iznāks krievu dzejnieku kopkrājums.
Analizējot Sergeja Timofejeva dzeju, Latvijā bieži piesauc Brodski, stāsta dzejnieks Artūrs Punte, "bet tas ir tāpat kā katru jauno Latvijas dzejnieku salīdzināt ar Čaku. To var darīt, bet tas nav precīzi". Gan krieviski, gan latviski rakstošie kritiķi lielākoties nepārzina kontekstu, kurā radušies grupas Obrīta dzejnieku un citu jaunākās paaudzes krievu autoru darbi. Tas nav tālu jāmeklē — tā ir 80. un 90.gadu sākuma Rīgas neoficiālā krievu dzeja, kura gan pirms, gan pēc neatkarības tikusi marginalizēta ideoloģisko apsvērumu dēļ. Pēc A.Puntes iniciatīvas patlaban top vērienīga grāmata, kas iepazīstinās gan ar krievu dzejniekiem, kas rakstīja pirms 20 gadiem, gan viņu iedvesmotajiem mūsdienu Latvijas dzejniekiem. "Šis izdevums būs interesants gan krievu, gan latviešu lasītājiem," viņš uzskata. 
Grāmatas Mūsdienu Latvijas krievu dzeja sastādītāji ir Artūrs Punte un Aleksandrs Zapoļs. Par darba pamatu kalpo A.Puntes maģistra darbs Literatūras institūtā Maskavā, kurā viņš pētījis Latvijas krievu dzeju laikā no 80.gadu vidus līdz mūsdienām. 
Grāmata iepazīstina ar 20 no 100, pēc sastādītāju domām, ievērojamākajiem dzejniekiem. Vairāku agrīno autoru darbi cirkulējuši vien samizdata formātā, citi publicējušies izdevumos Rodņik (Avota krievu valodas versija) un Daugava. Mūsdienās vairāki no viņiem ir emigrējuši uz Izraēlu, Krieviju u.c., daļa — pieklusuši. Visu šīs paaudzes dzejnieku vecums svārstās ap 40 gadiem. Trīs Sergeji: Timofejevs, Pičugins un Moreino, savukārt veido pārejas paaudzi, kura paspējusi būt neoficiālās dzejas statusā, bet raksta arī šodien. Jaunāko autoru vidū ir pats A.Punte, Žoržs Uaļiks, S.Haņins un 20 gadus veci dzejnieki Ļena Šakura un D.I.85. 
Izteikta atšķirība divu paaudžu dzejā, ko pamanījuši sastādītāji, ir tā, ka pirmsneatkarības autori daudz runā par pašu dzejas rakstīšanas procesu un Dievu, kas nav aktuāli jaunākajiem dzejniekiem. "Pastāstīju to Timofejevam, un viņš, kā par spīti, pēc divām nedēļām man atsūtīja dzejoli Kā es satiktu kluso Dievu. Zvanīju Zapoļam un teicu: Sergejs grib apgāzt mūsu teoriju. Tomēr kopā nospriedām, ka Sergejs var to atļauties, jo viņš taču ir tilts starp abām paaudzēm." Pēc A.Puntes domām, šodienas dzejniekiem ir bailes no dzejas pašnoslēgšanās, tādēļ tiek meklēti veidi, kā tuvināties lasītājam, likt dzeju saklausīt tādu, kā to iecerējis autors. 
200 lappušu biezā grāmata iznāks krievu valodā ar atsevišķiem atdzejojumiem latviešu un angļu valodā. "Svarīgāk par visu darbu atdzejošanu mums likās nodrošināt iespēju lasīt šo dzeju vienkopus oriģinālvalodā," skaidro A.Punte. Izdevumā būs biogrāfiskas ziņas par autoriem un vēsturiskas fotogrāfijas. S.Timofejevs rakstīs ievadeseju, sastādītāji izklāstīs grāmatas tapšanas principus. Dizains nodots mākslinieka Vladimira Leibgama ziņā. Plānots, ka grāmata iznāks uz Dzejas dienu laiku.

Studenti prasa palielināt stipendijasDELFI  07/05/05    2. jūlijā notikušajā Latvijas Studentu apvienības (LSA) domes sēdē uzsvērta vajadzība ieguldīt valsts budžeta līdzekļus studējošo sociālā stāvokļa uzlabošanai. LSA aicina vismaz trīsreiz palielināt stipendiju fondu līdz 10 miljoniem latu, portālu “Delfi” informēja LSA pārstāvji. 
Tādējādi tiktu nodrošināta ikmēneša stipendijas saņemšana 70 latu apmērā vismaz pusei valsts budžeta studentu. Šāds palielinājums sniegtu nepieciešamo atbalstu par tautsaimniecības prioritātēm pasludināto nozaru studentiem, jo tieši šo nozaru studiju programmām tiek piešķirta lielākā stipendiju fonda finansējuma daļa. Fonda palielinājums kopā ar ikgadējā konkursa uz valsts budžeta finansētajām studiju vietām ieviešanu dotu jūtamu stimulu izglītības kvalitātes uzlabošanā. 
LSA arī uzskata, ka nepieciešams padarīt augstāko izglītību pieejamāku neatkarīgi no studenta materiālā stāvokļa. Studiju kredīta apjomam jābūt vismaz studiju maksas apmērā, tādējādi padarot augstāko izglītību pieejamu neatkarīgi no studenta un viņa ģimenes materiālajiem apstākļiem. LSA uzskata, ka jāpalielina ikmēneša studējošā kredīta apjoms bakalaura studiju programmu studentiem līdz 120 latiem, maģistrantiem – līdz 180 latiem un doktorantūras studiju programmu studentiem – līdz 360 latiem. Līdz ar to samazinātos to studentu skaits, kuri iztikas nodrošināšanai paralēli studijām strādā pilnu slodzi ar specialitāti nesaistītā darbā, un rastos iespēja pilnvērtīgi nodoties studijām. 
LSA aicina Izglītības un zinātnes ministriju vasarā popularizēt iespējas studēt maģistrantūrā un doktorantūrā, jo LSA veiktais pētījums apliecina, ka aptuveni pusei aptaujā piedalījušos studentu nav priekšstata par to, kā tiek organizētas studijas doktorantūrā un vairāk nekā puse studentu nav vispār domājuši par iespējām studēt doktorantūrā. 
Grāmatas
Arno Jundze,  NRA  07/05/05
Sidnijs Šeldons Bailes no tumsas. Tulkojis Armīns Voitkāns. Kontinents, 2005
Leģendārā stāstnieka Sidnija Šeldona – Oskara, Tonija un Edgara balvu laureāta – vārds komentārus neprasa. Latviešu lasītājiem tiek piedāvāts viens no viņa jaunākajiem bestselleriem – Bailes no tumsas. Pasaules ziņu aģentūras aplido vēsts par to, ka mīklainos apstākļos pazuduši vai miruši virkne zinātnes korifeju. Sākumā tā šķiet nejauša sakritība, tomēr drīz vien izrādās, ka visi pētnieki darbojušies KIG – Kingslija Internacionālajā grupā – pasaulē nozīmīgākajā zinātniskajā konglomerātā. 
Herbjorga Vasmu Septītā tikšanās. Tulkojuši Raita Kozlovska un Guntis Ancens. Zvaigzne ABC, 2005 
Herbjorga Vasmu ir pazīstama mūsdienu norvēģu rakstniece, vairāku augstāko Norvēģijas literāro godalgu laureāte. Līdz šim viņa vairāk koncentrējusies uz pagātnē tendētu triloģiju rakstīšanu – arī ar panākumiem kinofilmā ekranizētā Dina vēsta par kādas sievietes dzīvi 19. gadsimta otrajā pusē, bet t.s. Toras triloģija – par kāda vācu okupācijas laika kareivja meitu. Septītā tikšanās ir pirmais H. Vasmu romāns par mūsdienām un, protams, mīlestību.
Jaunā latviešu – angļu vārdnīca, Zvaigzne ABC, 2005
Andreja Veisberga sastādītās Jaunās latviešu – angļu vārdnīcas otrais papildinātais izdevums ir līdz šim vislielākā latviešu – angļu vārdnīca. Tajā atrodami apmēram 62 000 pamatšķirkļu un frāžu. Šajā izdevumā ievērojami plašāk aptverta virkne sfēru: sarunvalodas, datortehnikas, dabas aizsardzības, mehānikas, Eiropas Savienības u.c. leksikas slāņi. Vārdnīcas beigās atrodami seši pielikumi, kas atbilst reālajai 21. gadsimta angļu valodas situācijai.
Pasaules ģeogrāfijas enciklopēdija. Zvaigzne ABC, 2005
Kamēr Latvijas ģeogrāfi cīnās par iespējami bargākas ģeogrāfijas mācības ieviešanu skolās, izdevēji nesnauž un izdod tulkotas enciklopēdijas. Klaiva Giforda Kingfisher Geography Encyclopedia autoru kolektīva veiktais latviskojums piedāvā paraugu, kā vienos vākos vizuāli pievilcīgā formā ietilpināt visu pasauli, pie viena sniedzot īsu zemes dabas raksturojumu un dažādas uzziņas. Neliels standartizēts apraksts, kurā īsi pateikts galvenais, kartes un labas kvalitātes krāsu foto ir šīs enciklopēdijas galvenie trumpji. 
Karls Juhans Valgrēns Gaišreģis. Tulkojis Ilmārs Briška. Jumava, 2005
Šai grāmatai vērts pievērst īpašu uzmanību divu iemeslu dēļ – pirmkārt, izdevniecība Jumava ar to sāk jaunu sēriju Modernais romāns. Otrkārt, romāns patiesi piedāvā svaigu un Latvijā īsti neapgūtu mantu, piedāvājot šā brīža spēka paaudzes autoru darbus (zviedru rakstnieks Karls Juhans Valgrēns dzimis 1964. gadā), necenšoties zem vārda moderns apjomīgās birkas iesmērēt lasītājam gadsimtu senu klasiku. Romāns vēsta par Herkulu Bārfusu, atbaidošu 1813. gadā Kēnigsbergas prieka namā dzimušu punduri, kas cilvēkos izraisa vienīgi šausmas un riebumu ar savu kroplīgumu. Viņš ir kurlmēms, pretīgs, taču viņam piemīt retas spējas – Herkuls lasa citu cilvēku domas.
Svings, džezs, latino
Lauma Mellēna,  NRA  07/06/05    Sācies piektais ritmiskās mūzikas festivāls Rīgas ritmi.
Vēl Rīgas parki un laukumi nav paspējuši atgūties no Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku dalībnieku straujajiem ritmiem, kad vasaras viducī turpat jau skan citi – džeza ritmi. 
Kā jau Neatkarīgā informējusi, līdz pat svētdienai Rīgā notiek piektais ritmiskās mūzikas festivāls Rīgas ritmi, kopā pulcējot gan pašmāju mūziķus, gan viesus no kaimiņvalstīm un ASV, kā allaž padarot neaizmirstamu ikvakara džemošanu. Gaidāmi 15 bezmaksas koncerti, kuros piedalīsies 15 grupu no Latvijas. Festivāla koncerti notiks gan Doma laukumā (Deniss Jazz stage), gan kanālmalas terasē, Kongresu namā un klubos Spalvas pa gaisu, Kaļķu vārti, kā arī pavisam romantiskā vietā – uz kuģīša Sony Jazz Cruise. Kas var būt piemērotāks džezam kā šūpojoši upes viļņi!
Viens no spilgtākajiem notikumiem festivālā neapšaubāmi būs Kubas leģendas Septeto Nacional koncerts Kongresu namā piektdien pulksten 17. Grupu dibinājis Ingnasio Pineiro jau tālajā 1927. gadā, pilnveidodams son mūzikas stilu, no kā tālāk attīstījās salsa. Neraugoties uz to, ka pēdējos gados kubiešu mūzika Latvijā skanējusi diezgan bieži, Septeto Nacional, ja runa ir par Kubas mūzikas vēsturi, ar pilnām tiesībām var pretendēt uz hrestomātiskas autoritātes statusu. Ignasio Pineiro ir viens no son mūzikas guru, kurš trīsdesmitajos gados radoši sadarbojies, piemēram, ar Džordžu Gēršvinu, savukārt trešajā paaudzē 2004. gadā Septeto Nacional bijis Grammy balvas nominants. Sasniegumus varētu uzskaitīt vēl un vēl, taču ne jau tikai trofeju saraksts ir kvalitātes garantija. Kubas mūziku vislabāk ir sajust pašam, un Rīgas ritmu laikā tāda iespēja ikvienam karstu Karību ritmu cienītājam ir dota.
Mūzikas zvaigžņu plejādi papildinās arī sitaminstrumentālists Braiens Melvins no ASV kopā ar Igaunijas grupu Geografix. 
Festivāla Rīgas ritmi tēva Māra Briežkalna jaunais līdzgaitnieks pasākuma producēšanā mūziķis Deniss Paškēvičs izauklējis ideju par džeza – pasaules mūzikas koncertu, kur impresionistiskā vīzijā saplūdīs dažādu kultūru noskaņas. Pasaules mūzikas koncerti džeza mērcē iecerēti ceturtdienas un piektdienas vakaros. Jāpiemin arī viena no spilgtākajiem džeza ērģelniekiem – Džo Defrančesko dalība festivālā, kā arī Zviedrijā dzīvojošās krievu klasiķa Ļeva Tolstoja mazmazmazmeitiņas Viktorijas Tolstojas džeza kvarteta koncerts. No pašmāju mūziķiem redzēsim Denisa Paškēviča, Intara Busuļa, Sony Jazz Stage konkura laureātu, Gunāra Kalniņa gospeļu kora un citu mūziķu sniegumu kopumā 40 koncertos uz septiņām skatuvēm. Vasaras vidus – jūlijs. Mazliet saules svelmes un džeza – no ugunīgajiem latino ritmiem līdz rimtam un smeldzīgam blūzam – tāda ir Rīgas ritmu programma šai nedēļai. Tās noskaņās pulsējošā pilsēta – tas būs to vērts!
Starp citu, producentu grupa Denissjazz nupat izdevusi albumu Skygroove – tas tiem, kas paliks vasarnīcās, kamēr Rīga svingos džeza ritmos. 
***
Programma
6. jūlijs Klubā Kaļķu vārti pulksten 22 Sabīne Reimere & Markus Zetcers (Vācija). 
7. jūlijs DenissJazz Stage (Balzambārs, Doma laukumā 2) pulksten 14 RDKS Combo; Kanālmalas terase (pie Kongresu nama) pulksten 14 No Support ; DenissJazz Stage Pulksten 17 City 4tet feat. Amber; Kanālmalas terase pulksten 17.30 Jazz"N"Tank; Kongresu nama Lielā zāle pulksten 19 Bils Brufords (Lielbritānija) un Aelita (ASV/Kanāda); Kongresu nama Jaunā zāle pulksten 21Geografix; Kanālmalas terase pulksten 21GG Choir; Klubs Kaļķu vārti pulksten 22 Zonzee (Izraēla); Klubs Spalvas pa gaisu pulksten 22Pori Jazz Allstars feat. Ted Curson. Kultūrziņa
Arno Jundze,  NRA  07/06/05     Jaunā Gaita jūlijā. Iznācis pasaules latviešu rakstu krājuma kultūrai un brīvai domai Jaunā Gaita 241. numurs. Žurnālā šoreiz lasāmi vērtīgi teksti par lietām un parādībām, kuras, Latvijā dzīvojot, paskrien garām nepamanītas. Īpaši te pieminams izvilkums no analītiķa Džeremija Rifkina grāmatas The European Dream. Amerikāņa skatījums uz Eiropas sapni sen izčākstējušā un dogmatiskā Amerikas sapņa kontekstā ir gana interesants, lai ar šo darbu iepazītos tuvāk. Ievērības vērti ir Knuta Skujenieka dzejas pirmpublicējumi, raksti par Nobela prēmijas laureāti Elfrīdi Jelineku un Tērnera balvas laureātu Džeremiju Delleru (nobeigums), atmiņu bloks par Jāni Eidusu un Aleksandru Pelēci, kā arī Rolfa Ekmaņa vērtējums par Jāņa Liepiņa grāmatu Es sadarbojos ar KGB un CIP dubultaģentu Imantu Lešinski – darbu, kurš Latvijā izraisīja visai pretrunīgas atsauksmes.
Jāpiebilst, ka Jaunā Gaita joprojām turpina publicēt polemiku par akadēmiķa Jāņa Freimaņa pērnvasar Neatkarīgajā publicēto rakstu, kas aizskāris daudzu pasaules latviešu sirdi. Par 0,6 miljoniem latu atjaunos RTU Inženierekonomikas fakultātiLETA  07/06/05    Rīgas Tehniskā universitāte (RTU) uzņēmumam "Cēsu būvnieks" paredzējusi uzticēt 638 897 latu vērto Inženierekonomikas fakultātes telpu renovāciju, liecina Iepirkumu uzraudzības biroja (IUB) interneta mājaslapā publicētais paziņojums par lēmuma pieņemšanu. 
IUB dati liecina, ka iecerēts atjaunot RTU Inženierekonomikas fakultātes piecu stāvu ēku Rīgā, Meža ielā 1. "Cēsu būvniekam" telpas jāatjauno līdz 2007.gada 31.decembrim. 
Šā gada aprīļa beigās RTU izsludināja konkursu minētās fakultātes telpu renovācijai. Tajā saņemti septiņi piedāvājumi, no kuriem SIA "Cēsu būvnieks" iesniegtais piedāvājums atzīts par piemērotāko. 
Pārējo pretendentu piedāvājumus RTU noraidīja, jo tie vai nu neatbilda konkursa nolikumā minētajām prasībām, vai arī likuma nosacījumiem un nebija saimnieciski visizdevīgākie. 

Dziesmu un deju svētkos...

Pozitīvu emociju spēks
Līga Rušeniece,  NRA  07/02/05    Rīt (svētdien)  Mežaparka estrādē notiks Skolēnu dziesmu un deju svētku noslēguma koncert.
Andai Lagzdiņai šie ir pirmie un pēdējie skolēnu dziesmu un deju svētki, jo šopavasar viņa absolvējusi Talsu 2. vidusskolu. Šie svētki ir pirmais uznāciens arī šīs skolas kamerkorim, jo tas dibināts tikai pirms diviem gadiem, turklāt pieteikums izdevies ļoti spilgts – viņi iekļuva ne tikai koru konkursu finālā starp 86 labākajiem, bet bija arī to 13 skaitā, kuri cīnījās par Grand Prix.
"Esam īsts jauniešu koris, kuram piemīt daudz bērnišķīgu gājienu, bet, kad vajag, protam saņemties. Mums patīk strādāt, turklāt mums ir liela vēlme un degsme kaut ko sasniegt un parādīt sevi. Pazīmēties," tā Talsu 2. vidusskolas kamerkori raksturo tās dalībniece Anda Lagzdiņa. Viņa uzskata, ka kora virzošais spēks ir pozitīvas ambīcijas – vēlme parādīt un pierādīt, ka "arī mēs no laukiem mākam dziedāt. Ir daudz labu koru, tāpēc šie dziesmu kari bija svarīgi vispirms mums pašiem, lai apzinātos un saprastu, cik daudz mēs varam izdarīt, ja vien saņemamies un esam gatavi smagi strādāt." Anda ir dziedājusi vairākos koros, bet šajā patīkot vislabāk. Viņa uzskata, ka patikšana lielā mērā atkarīga no diriģenta, kurš vai nu spēj, vai arī nespēj radīt interesi. "Domāju, ka mēs ar kamerkori esam tik tālu tikuši, tikai pateicoties tam, ka mūs noskaņot un motivēt ļoti labi māk diriģents," atzīst Anda. Kamerkora diriģentu Gintu Ceplenieku koristi saucot vārdā – lai gan visiem esot liels respekts pret viņu, "tomēr mūsu starpā valda ļoti cilvēciskas attiecības. Viņš ir mūsējais. Viņš ir pieņemts."
Lielos kolektīvos var darīt lielas un skaistas lietas – par to ir pārliecināta Anda, kurai patīk darboties lielos kolektīvos. Turklāt tur nemaz nepazūdot individualitāte, viss esot atkarīgs no vadītāja – ja viņš spējot izvirzīt lielu mērķi, tad tā sasniegšanā katrs jūtoties kā neaizvietojama personība, no kā atkarīgs gluži vai viss. Gan Andai, gan Gitam Cepleniekam, gan Talsu 2. vidusskolas kamerkorim šie vienmēr būs īpaši svētki, jo tajos pirmo reizi piedzīvoti dziesmu kari. "Domāju, ka nodziedājām labi. Tieši tajā kārtā, lai tiktu uz finālu, bet pašā finālā ne tik labi. Esmu ļoti kritiska, un visi saka – ja jau Andai patīk, tad ir labi, un man patiešām patika. Dziesmu karos kāda meitene pēc vienas dziesmas pat sāka raudāt… Jā, mūsos bija emocijas, bet citādi nemaz nevar, tikai tad žūrija un skatītāji jūt to īpašo stāvojumu. Tehniski atdziedot, nekas labs nebūs," rezumē Anda. Viņa atceras, kā pēc rajona skates korim komplimentus izteicis diriģents Māris, nesplēpjot, ka viņš šajā kolektīvā redzot potences, un ierosinājis saglabāt esošo sastāvu, lai gan daudzi šogad beidz skolu...
Anda Lagzdiņa ir dzimusi Talsos, tad ģimene pārcēlusies uz Rūjienu. Turienes vidusskolā Anda nokļuvusi klasē, kurā katram skolēnam bija jāapgūst kāds instruments, jo skola bijusi ar mūzikas novirzienu. Anda spēlējusi blokflautu, un skolotāja viņai ieteikusi neizniekot talantu un mācīties arī mūzikas skolā. "Klarnete gan nav mans mīļotais instruments, esmu mūzikas skolas pedagogu upuris – ko lika, to spēlēju." Kad ģimene atkal pārcēlās uz dzīvi Talsos, Anda spēlēja turienes pūtēju orķestrī. Tikai pērn, sākot mācīties 12. klasē, esot no tā aizgājusi, jo skolas laba absolvēšana esot bijusi prioritāte. "Savos 19 gados esmu koncertējusi vairāk nekā desmit valstīs. Arī lielajos dziesmu svētkos jau esmu piedalījusies, protams, kā pūtēja," saka Anda, kura šajā orķestrī gan pagaidām negrasās atgriezties. Viens no iemesliem – klarnete nav īsti viņas instruments. Pēdējā laika aizraušanās esot ģitāra, jo to var spēlēt un reizē arī dziedāt. "Dziedāšana mani vairāk pievelk nekā pūšana," viņa pasmaida.
Anda mēdz uzstāties arī dažādos sarīkojumos – viņa spēlē ģitāru un dzied, bet kolēģe spēlē čellu. Pirms gada kādā pasākumā viņai klāt pienācis kāds vīrs un vaicājis, vai Anda vēloties piedalīties kādā nekomerciālā projektā. "Atceros, ka tovakar biju pārgurusi, gribēju ātrāk tikt mājās un tāpēc teicu – jā. Pēc pāris mēnešiem man piezvanīja, un jau bija jāiet pakaļ dziesmai. Rezultātā es iedziedāju četras..." Vīrs, kas noskatīja Andu, bija uzņēmējs Andris Dedzis, kas brīvajā laikā raksta dzeju un kopā ar komponistu Jāni Pušpuru pērn izdeva albumu Dziesmas Talsiem. 
Lai gan mūzikai ir veltīta liela daļa Andas dzīves, mūzika nebūs viņas profesionālā izvēle. Arī tāpēc, ka Latvijā mūziķim neesot īpaši lielu perspektīvu, turklāt viņa sevi neuzskata par izcili talantīgu. Uz jautājumu par Andas studiju plāniem viņa nopūšas – "vispirms jau jātiek iekšā un tikai tad jārunā par nākotnes plāniem". Turklāt vēl jau nav zināmi eksāmenu rezultāti. Pēc nelielas pauzes Anda tomēr atklāj, ka vēlas studēt Latvijas Universitātē, Sociālo zinātņu fakultātē. "Man ir diezgan liela interese par politiku, arī skolotāja teic, ka man padodas visāda runāšana un spriešana par politikas procesiem." Uz repliku par politiku kā netīru spēli Andai ir sava atbilde – "viss atkarīgs no tā, kā spēlē. Ir jau interesanti, ka tie, kas studē politoloģiju, neslēpj, ka viņi nemaz negrib tikt Saeimā. Arī es ne – līst iekšā Saeimā gan es negribu, nevienā partijā arī negribētu stāties. Protams, ir daudz jāzina, lai vispār saprastu, kas notiek mūsu valsts politikā, bet man ir sajūta, ka es varētu. Ar laiku."
Rīgā viņa meklēšot arī kādu kori, kurā dziedāt. Iespējams, meklējumi ies arī kādas rokgrupas virzienā. "Slodze mani nebaida, man tā vienmēr bijusi liela. Esmu pieradusi, ka man nedēļā ir brīva tikai viena diena. Visi jau smejas – man asinīs ir plānošana, visu salikt pēc grafika, bet es neko jau nevarētu paspēt, ja neplānotu. Man būtu jocīgi, ja man nebūtu jāskrien un jāpiedalās, es nemaz citādi nemāku dzīvot." 
***
Anda Lagzdiņa
Talsu 2. vidusskolas kamerkora dalībniece
Dzimusi 1986. gada 18. aprīlī Talsos
Māte – skolotāja, tēvs strādā apdrošināšanas firmā
Mācījusies Rūjienas vidusskolā, Talsu ģimnāzijā, Talsu 2. vidusskolā
Beigusi klarnetes klasi mūzikas skolā
Hobiji – grāmatu lasīšana un mūzika
Svētku noslēguma koncerts
Koncerts būs visu astoņu svētku retrospekcija, sākot ar pirmajiem 1960. gadā
Skaņdarbus izpildīs 15 000 skolēnu liels kopkoris kopā ar pazīstamiem solistiem bērnu un jauniešu simfoniskā orķestra pavadījumā
Koncertā skanēs arī jaundarbi – Neatbildēts zvans (J. Lūsēns, I. Zandere), Gaismas atgriešanās (U. Marhilēvičs, G. Račs) un Laika upē – es (latviešu tautas dziesmu cikls V. Zilvera apdarē)
Publikas zonā notiks iešana rotaļās, ko vadīs dažādu folkloras un deju kolektīvu dalībnieki
Mākslas zonā darbosies mākslas skolu audzēkņi
Noslēguma koncerts notiek Mežaparka Lielajā estrādē svētdien plkst. 20.30 Mājās braukt negribam! 
Ieva Alberte, Diena  07/02/05    Dziesmu un deju svētku dalībniekiem dzīve starp mēģinājumiem un koncertiem ir atsevišķi svētki — lielpilsēta, čipsi, muzeji, klubi, jauni draugi, futbola mači
Uz vakti stāv policists un policiste. Ap desmitiem vakarā Rīgas 64.vidusskolā, kur mitinās dziesmu un deju svētku dalībnieki no Gulbenes, ir kluss, vien klasēs dzirdama murdoņa. "Čipsus" — skan daudzbalsīga Beļavas bērnudārza deju kolektīva atbilde, uz jautājumu, ko pērk par kabatasnaudu. Pusdienas — makaroni, divi gurķi, tomātu mērce un tēja, — piecgadīgajai beļavnietei Aivijai garšojušas, bet griboties arī ko kraukšķīgu. "Sāp druscīt," Aivija uz matrača izstiepj kājas un teic, ka visu dienu esot cītīgi dejojusi, jo ļoti gribot dejot lielajā koncertā. Nē, nē, uz mājām negribas, bet satikt vecākus gan. "Muzejos biju un zoodārzā kamieļus redzēju," smaida Aivija. "Čūskas arī!" sajūsmināti papildina cits dejotājs.
Mazie beļavnieši no mājām paņēmuši mīļotos spilvenus un rotaļlietas, kā arī avota ūdeni. Dejotājam Artūram no Stariem ķibele — visa kabatasnauda iztērēta kedās, jo deju apavus aizmirsis mājās. Pat saldējumam nauda nav atlikusi. "Sen būtu kaut kur aizgājuši, ja vien varētu. Vienpadsmitos durvis ciet," sabozušies pa logu veras pamatskolas klašu puikas. "Tevi no kārtības policijas meklē," Rasmai Vanagai, atbildīgajai par gulbeniešu dzīvi skolā, trauksmaini nosaka pilsētas izpilddirektors, kuram pilns klēpis baltu plastmasas gulbju — atvedis gājienam simboliku. Izrādās, Ugunsdzēsības un glābšanas dienests pārbauda vai skolu koordinatori, zina kā rīkoties ugunsgrēka gadījumā. "Kur jums te ir telefons, cik katrā stāvā bērnu, kur ir evakuācijas izejas?" inspektori vaicā.
Turpat netālu pie Purvciema amatniecības vidusskolas kopmītnēm trīs dejotāji no Ogres arodvidusskolas kaļ plānus sadraudzības vakaram, kas sāksies pēc pārdesmit minūtēm. "Kaut kā jau derētu uzsildīties," spriež Aigars. Viņam ir astoņpadsmit gadu, tāpēc alkoholu iegādāties drīkst. Arī veikalu apkārt netrūkst. Tajā pašā dienā gan aizturēts iereibis Saldus rajona dziedātājs, tāpēc puiši domā, vai vērts riskēt. Pudeļu kakli no skolas papīrgroziem nerēgojas, vien saldējumu un šokolādes papīri.
Rīgas 72.vidusskola rīb — Saldus pūtēju orķestris koridorā savam priekam spēlē, bet Saldus 2.vidusskolas meitenes dejo. Pulkstenis tuvojas vienpadsmitiem, bet sporta laukumā 7. — 9. klašu deju kopa Taurenīši spēlē futbolu. "Par kabatasnaudu bumbu nopirkām," teic zēni teic. Skolā dzīvošana esot jautra, meiteņu netrūkstot un uz mājām negriboties. Skolas medpunktā palīdzību gaida divi "slimnieki" — vienai meitenei sasāpējies vēders, otrai noberzta kāja. Medmāsa Lita Kaudze prāto, vai neaptrūksies plāksteru un kuņģa zāļu, jo ik dienu skolēniem iesāpoties galva, vēders un noberzies kāds pirksts vai papēdis. Medmāsai visvairāk nācies strādāt atklāšanas koncertā Daugavmalā. "Bērni bija tik saspiesti, ka nemitīgi ģība. Palīdzēju ne tikai saviem bērniem, bet arī siguldiešiem, jo ātrās palīdzības apkalpot nespēja. Vilku bērnus caur žogu ārā, jo citādi klāt tikt nevarēja," — tā L.Kaudze. 
Sporta zālē, kur mitinās Brocēnu vidusskolas jauktais koris, klusumu ik pa brīdim pārtrauc basketbola bumbas dribls. Dziedātāji rāmi sēž un runājas. Viens no jauktā kora dalībniekiem astoņpadsmitgadīgais Gatis, ir mājās. Ceturtdien, 30.jūnijā, skolotāji pamanīja, ka Gata nav skolā, un lūdza policijai puisi sameklēt. Netālu no skolas policisti jaunieša organismā konstatēja 1,2 promiles alkohola. "Gatis ir talantīgs puisis, labi dzied basa partiju. Zinājām, ka viņš jāpieskata, bet visus aiz rokas nenoturēsi," atbildīgā skolotāja par Brocēnu kolektīviem teic — gan Gatis, gan viņa vecāki un kora dziedātāji notikušo ļoti pārdzīvojot, jo "ir taču svētki. Pār mums tagad gulstas ēna, bet tas taču nenotika ar mums visiem".

Valsts prezidente: Varam priecāties un būt lepni par saviem bērniem 
LETA  07/03/05  Mēs varam priecāties un būt lepni par saviem bērniem, šodien IX Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku noslēguma koncertā Mežaparka Lielajā estrādē sacīja Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga.
"Šodien mums ir skaista diena. Tā ir lepna diena," uzsvēra prezidente, slavējot svētku dalībniekus un rīkotājus. Vīķe-Freiberga pauda pateicību svētku rīkotājiem, koru diriģentiem, deju kopu vadītājiem un vecākiem.
Prezidente savā runā aicināja būt atbildīgiem par nākamo paaudzi. "Mēs esam atbildīgi par šo jauno audzi. Tā ir kauls no mūsu kaula, miesa no mūsu miesas, sirds no mūsu sirds. Viņi ir mūsu nākotne," sacīja Vīķe-Freiberga.
Valsts vadītāja novēlēja ikvienam svētku dalībniekam visu mūžu atcerēties, cik skaisti, diženi un vareni viņi var būt, ja ir skaidra doma, kas jādara, un tiek strādāts plecu pie pleca.
Kā akcentēja prezidente, tieši tāpat ir jāveido valsts. Viņa norādīja, ka ikvienam ir iespējas, izdevības, it sevišķi jaunajiem. "Jums ir nākotne vaļā," sacīja Vīķe-Freiberga.
"Es kā valsts prezidente tik ļoti jūs visus mīlu, ka gribētu katru vienu no jums apkampt un apmīļot," norādīja valsts vadītāja. 

Desmitiem tūkstošu svētku dalībnieku dodas parādes gājienā 
LETA  07/03/05     Šodien vairāki desmiti tūkstošu IX Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku dalībnieku devās parādes gājienā.
Kā novēroja aģentūra LETA, svētku gājienu vēro vairāki tūkstoši rīdzinieku un pilsētas viesu. Gājiena laikā katrs mākslas kolektīvs rāda kādu priekšnesumu - ir ģērbušies interesantos tērpos, dzied un dejo.
Svētku dalībnieki gājienā devās alfabēta secībā - pirmie gāja Aizkraukles rajona dziesmu un deju kolektīvi. Viņi savos tērpos bija izvēlējušies motīvu par Daugavas rakšanu un bija ģērbušies dažādu zvēru maskās.
Svētku gājienu vadīja Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, kas bija tērpusies tautas tērpā. Kopā ar viņu gāja Rīgas mērs Aivars Aksenoks (JL), izglītības un zinātnes ministre Ina Druviete (JL) un citas amatpersonas.
Gājiens sākās Doma laukumā, turpinās Vecrīgā un ies līdz pat Dailes teātrim.
svētkos piedalās 35 013 dalībnieki no visas Latvijas. 

Svētkiem naudu sameta daudzi
Līga Nestere,  NRA  07/02/05    Ne tikai valsts, arī pašvaldības tērējušās, lai skolēni būtu skaisti ģērbti un paēduši.
Tuvojas vērienīgo IX Latvijas skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku izskaņa. Gatavojoties svētkiem, valdīja satraukums arī par naudu. Cik kam tērēts, organizatori pagaidām neatklāj, lai nedusmotu publiku.
Dziesmu un deju svētku sabiedrisko attiecību koordinatore Inta Šoriņa sacīja, ka naudas līdzekļus, ko deva valsts un sponsori, tērēja pasākumu norišu īstenošanai, ieskaitot bērnu ēdināšanu. "Katrs dalībnieks dienā izmaksā trīs latus. No tiem 2,20 latu atmaksā valsts, pārējo – rajonu padomes. Rajonu, pilsētu, pagastu pašvaldības bija lieli finansiālie atbalstītāji. Arī informatīvie sponsori deva nozīmīgu artavu, lai svētki izdotos un būtu veiksmīgas reklāmas kampaņas."
Blomes pagasta padomes priekšsēdētāja Zigeta Vīķele pastāstīja, ka dziesmu un deju svētkiem ir iztērēti aptuveni divi tūkstoši latu. "No mūsu pagasta aizbrauca trīs kolektīvi, 60†dalībnieku. Katram kolektīvam brauca līdz divi cilvēki, kas bērnus pieskatīja. Izīrējām divus autobusus. Transporta īre, alga šoferiem, benzīns izmaksāja vienu tūkstoti latu. Otrs tūkstotis iztērēts, lai mūsu pagasta dejotāji izskatītos skaisti. Vienam kolektīvam uzšuva jaunus tērpus, kā arī visiem dejotājiem nopirka zeķes, vainagus un citus pie tautas tērpa nepieciešamus elementus. Ēdināšanu un skolu telpu īri, kur ir apmetušies mūsu bērni, apmaksā Valkas rajona dome." Tā deva 13 000 latu lielu finansējumu visiem 40 rajona kolektīviem, kuru dalībnieku skaits ir 990. 
Liepājas pašvaldība savas pilsētas 22 kolektīviem piešķīra 20 000 latu, informēja Liepājas domes sabiedrisko attiecību speciāliste Gunta Jākobsone. Ar šo summu sedza izdevumus saistībā ar transportu, ēdināšanu, naktsmītnēm. "Diviem deju kolektīviem uzšuva jaunus tērpus. Tas izmaksāja 2100 latu." 
Lai svētku aktivitāšu laikā pilnvērtīgi nodrošinātu dalībniekus ar medicīnisko palīdzību, Veselības ministrija no 2005. gada budžeta šim nolūkam atvēlēja 20 000 latu. Svētkos bijuši arī daudzi citi izdevumi.
Neatkarīgā vēlējās detalizētāk uzzināt, kādam nolūkam tērēta valsts un sponsoru nauda. Šādu informāciju atteicās sniegt viens no svētku rīkotājiem – Valsts jaunatnes iniciatīvu centrs. "Mums nav nekas slēpjams, tomēr nevēlamies konkrētās naudas summas publiskot. Kaut arī sabiedrību interesē finanses, tās attieksme, uzzinot par kādiem konkrētiem izdevumiem, lielākoties ir negatīva. Iedzīvotāju negācijas tad nāks pār rīkotāju galvām. To mēs negribam," sacīja finanšu darba grupas pārstāve. 
***
Fakts
Dziesmu un deju svētku finansējums
Valsts – Ls 1 500 000 (pusotrs miljons latu).
Sponsori – Ls 500 000 (pusmiljons latu).
Rajona padomes daļēji finansēja savu kolektīvu ēdināšanu (Ls 0,80 dienā vienam dalībniekam) un naktsmītnes (skolu telpu īri). Vidējā naudas summa ir aptuveni 15 000 latu.
Pilsētu, pagastu pašvaldības nodrošināja ar transportu, tautisko apģērbu. Tas izmaksāja vidēji pāris tūkstošus latus.
Laime ir tepat
Līvija Dūmiņa,  NRA  07/05/05     Muzikāls lidojums gadsimta garumā teātra mūzikas koncertā Doma laukumā.
Sestdiena Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētkos bija Mākslu diena – ar Doma laukumā skatāmām izstādēm, radošajām darbnīcām, teātra izrādēm, kā arī teātru sporta mačiem. 
Pulksten 22 Rīgas 49. vidusskolas jauktais koris, Rīgas Franču liceja jauktais koris, Jelgavas Valsts ģimnāzijas jauktais koris Skali, Rīgas Mūzikas internātskolas jauktais koris Vaidelote, Rīgas Tehniskās koledžas jauktais koris Mīts, Tukuma Raiņa ģimnāzijas jauktais koris Savējie, Smiltenes ģimnāzijas jauktais koris Lido pulcēja klausītājus teātra mūzikas koncertam ar Maestro Raimonda Paula un dziedošo aktieru piedalīšanos. 
"Nu neej garām, laime ir tepat!" man sauca kāds senioru danču kluba apmeklētājs. Lai arī viņa piedāvātajai laimei maz līdzības ar to, ko skatīju un jutu Doma laukumā, tomēr, citādā rakursā pagriežot, šos vārdus it labi var attiecināt uz teātra mūzikas koncertu. Redzot daudzskaitlīgās publikas prieku un sajūsmu, pazīstamās melodijas klausoties un līdzi dziedot, pārņēma sajūta, ka laime kā tauriņš uz mirkli piesēdusi katram uz pleca.
Baltas krāsas drānās tērpušies un krāsainiem lakatiņiem bruņojušies, koristi patiesi atgādināja līksmus tauriņus, kas uz neilgu laiku ielidojuši Doma laukumā, lai, brīdi pakavējušies, paceltos debesīs, gluži tāpat kā dzelteno balonu gumi, koncertu atklājot. Uz skatuves salaidušies, dažādi apspēlējot dziesmu vārdus, koristi veidoja spilgtu vizuālo fonu, vokāli ieņemot te centrālo vietu, te dažviet pārdziedot, te papildinot aktierus.
Koncerta mākslinieciskie vadītāji – komponists Valdis Zilveris un režisors Valdis Lūriņš – dziedošo bērnu kuplajai saimei klāt bija pieaicinājuši Latvijas Nacionālā teātra aktierus Ainaru Ančevski, ansambli Drama – Ditu Lūriņu, Karīnu Tatarinovu, Mārtiņu Eglienu un Mārci Maņjakovu, Latvijas Dailes teātra aktieri Artūru Skrastiņu, Edgaru Pujātu no Liepājas teātra un Igo. Radot iespēju redzēt pa gabaliņam no Āksta, Sfinksas, Lāčplēša un atcerēties Šveiku, Šerloku Holmsu, Trīs musketierus, Keriju, Pifa piedzīvojumus, Liliomu, Meža gulbjus, Tobāgo u.c. izrādes, kuru mūzika, iegūlusi skatītāju un klausītāju sirdīs, dzīvo savu neatkarīgu dzīvi. 
Tomēr – ja skolas vecuma bērns ir redzējis vēl nesenā pagātnē rādīto Šveiku, Leģendu par Zaļo jumpravu, Tobāgo!, vismaz TV ekrānā Skroderdienas Silmačos un bērnībā Pifu, ja Šerloks Holmss un Trīs musketieri varētu būt zināmi no filmām vai grāmatām, tad citas dziesmas – un ne tikai skolēniem(!) – varētu būt vien skanīgas melodijas. Ar varbūt zināmiem vārdiem, bet neskaidru izcelsmi. Tāpēc nebūtu nācis par ļaunu, ja līdzās izklaidējošai koncerta veidotāji atcerētos arī izglītojošo funkciju. Piesakot dziesmas, V. Lūriņš pārsvarā apspēlēja to nosaukumus, pieminot autorus, taču kālab gan nevarēja nosaukt arī izrādes, kam šīs melodijas komponētas? Tie daži vārdi taču nebūtu pagarinājuši koncertam atvēlēto laiku, turklāt varēja aizvietot tos dažus tukšos...
"Mēs esam bagāti ar dzejniekiem un komponistiem," piesakot Ineses Zanderes un Jāņa Lūsēna dziesmu cikla pirmatskaņojumu, noslēguma koncertā teica Dita Lūriņa. Arī ar viņu radīto teātra mūziku, varētu piebilst – Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku teātra mūzikas koncerts izskanēja kā muzikāls lidojums gadsimta garumā ar Burharda Sosāra, Aleksandra Būmaņa, Ivara Vīgnera, Imanta Kalniņa, Mārtiņa Brauna, Zigmara Liepiņa, Jāņa Lūsēna, Ulda Marhilēviča, Valta Pūces, Raimonda Paula, Valda Zilvera mūziku. Pierādot, ka mums netrūkst arī uzņēmīgu, darbīgu un talantīgu taureņu. Atgādinot, ka laime ir tepat – kur viņi.
No avantūrisma līdz vērtībai 
Eriks Tivums, speciāli Dienai,  07/06/05    Horeologi joprojām strīdas, cik tad mums īsti ir "īsto", "pareizo" latviešu tautas deju. Tādu, kā Sudmaliņas, Ačikops vai Tūdaliņš. Cik savulaik pierakstīja Jurjānu Andrejs — ap 70? Vai padomju ērā trimdas latviešu izdotās 88 latviešu dejas? Vai 33+63+96, kuras savā joprojām neizdotajā tūkstošlappusīgajā manuskriptā priekšā lika Harijs Sūna?
Kāda ir starpība starp tautas un tautiskajām dejām? Ko drīkst un ko nevajag atļauties deju jaunradē? 
Skolēnu deju svētki deva itin vienkāršu atbildi — dzīva latviešu deja ir tā, ko 15 tūkstoši bērnu un jauniešu dejo mirdzošām acīm, nepiespiesti. Diapazonā no tām pašām Sudmaliņām līdz sarežģītāko Raiņa tekstu plastiskam atveidojumam.
Žanra nosaukumu "deju spēle" izdomājis un iedzīvinājis Agris Daņiļēvičs, trejādo Dzirnu (Krimuldas, Rīgas un Siguldas) dibinātājs, Maugļa un Mazās nāras autors. Iļģu mūzikas iedvesmots, viņš ar savu komandu radījis monumentālu vīziju par Raiņa dejiskāko lugu, "velnu nakti 5 cēlienos" — Spēlēju, dancoju.
Luga jau trīs reizes interpretēta dejā (balets Brīvības sakta 1950. un 1955.g., deju uzvedums Lelde 70.gados.), un arī slavenajos E.Smiļģa inscenējumos īpaši svarīga loma tika piešķirta plastikai. Ir fantastisku redzējumu un filosofisku pārdomu vietas, kas neļaujas daiļi nodeklamēties un prasīt prasās pēc izpausmes kustībā, lielās līnijās, masu pulsācijā, kad varoņi (un nevaroņi, pretvaroņi) arvien spēcīgāk atbalsojas masās. Ir satura sadzīviskā un tautas ticējumu puse, ir dzejnieka — filosofa pārdomas par dzīvības un nāves, tautas tagadnes un nākotnes, fiziskā un gara spēka attiecībām. Lai kādas pūles tas arī prasījis, iestudētājiem un pedagogiem ir izdevies "iemācīt mīlēt Raini". Sākot ar pirmskolas vecuma zemesvēzīšiem un beidzot ar skolu beidzējiem, kuriem jau pa spēkam iejusties mīlestības un nāves pasaulē.
Izrāde rosinājusi brīžam pat asas diskusijas. Kādu nāvīgi nokaitinās pats "tautiņdejotāju" avantūrisms vispār ķerties pie Raiņa. Kādam nepatiks, ka še nav dejas tradicionālā izpratnē — kā numurs pēc numura. Drīzāk deju, laikmetīgu kustību, akrobātikas, asprātīgu pozu un zīmējumu polifonija. Spēle ar masām. Kādam nepatiks drūmā simbolika un pārsvarā melnbalto toņu scenogrāfija. Bet Agris Daņiļēvičs tīšām neuzpoš Raini, kura luga stāsta par varmākām, vampīriem, velnu sabatu, par kara šausmām — līķu kalniem, sāpēm un izmisumu. Visu, kas arī šodien bagāti valda pasaulē. Un par ticību Latvei — Leldei un Saules kalnam.
Uzvedums apliecina, ka latviešu dejas iespējas ir neierobežotas. Arī bērnu un jauniešu deju novadā. 
Tas sastāv no pāri par 30 dejām 19 horeogrāfu skatījumā un 12 virsvadītāju laukuma izlikumā. Arī te Raiņa motīvi (libreta autore un režisore Dace Micāne–Zālīte) — Saules gads, bērnība un jaunība kā Saules ligzda.
Rainis šoreiz drīzāk kā atspēriena punkts, kā ietvars, kas tradicionālajā koncertsalikumā (deja aiz dejas) spēj izgaismot domas, kuras katrā atsevišķajā dejiņā varbūt i nav gribētas pasacīt. Par nemitīgo ritumu, par dabas un dzīves atjaunotni, par cilvēka tieksmi pēc pilnskanības. 
Lielkoncerts pierāda, ka latviešu dejas stiprums un bagātība ir tās daudzveidībā. Ka Harijs Sūna ar savām Sudmaliņām un Uldis Žagata ar Ganu spēlēm nav vecmodīgi. Ka uzvedumā varēja būt vēl vairāk autoru un kāds horeogrāfs piecu sešu deju vietā paškritiski piedāvātu vien, teiksim, trīs — spēcīgas, nevis uz pasūtījumu sacerētas.
No virsvadītājiem — debitantiem ar dabisku dejas zīmējumu izjūtu iepriecināja Indra Ozoliņa (Balodītis), Zanda Mūrniece (Ļipa kust, Pūcīte), Dace Adviljone (Labāk, ļaudis, dejojam), pabikls pagaidām Jānis Marcinkēvičs. Kā nobrieduši meistari gan savas, gan kolēģu dejas uz laukuma uzzīmē Baiba Šteina, Ilze Mažāne (pa brīžam gan pārāk aizraujoties ar aksesuāriem), Arta Melnalksne, Olga Freiberga, Ieva Adāviča, Indra Filipsone.
Jānis Ērglis un Jānis Purviņš reprezentējas trejādi: kā deju un intermēdiju autori, virsvadītāji un mākslinieciskie vadītāji. Tā atkal ir nopietnas sarunas vērta tēma ar virkni jautājumu. 
Purviņš allaž visu prot uztaisīt smuki, smalki jūt, kas uz publiku spēlē, kas ne.
No Ērgļa vienlīdz var sagaidīt spožus atklājumus un nosacītas neveiksmes. Kā atšķiras, piemēram, viņa šīgada Prologs no Epiloga! Pirmais — Sabraukšana —rit dzīvi, dinamiski, kā tilts no šodienas dzīves uz tautas deju svētkiem. Otrs — Vainags. Sarkani ziedi — masīvs, pat efektīgs, bet nedejisks. Ne tur vainaga, ne tur ziedu, ne asaru kamola kaklā, kad viss jau cauri. Kā atšķiras gandrīz blakus esošās jaunās dejas Es teciņus vien tecēju un Lepna, lepna tā meitiņa! Gan skatītāji, gan kolēģi šodien gana izglītoti, lai uzprasītu, vai pirmā no šīm dejām ir tikai vienkārši neinteresanta vai ļoti neinteresanta?
Bet tas neiegāž kopus veikumu. Skolēnu deju svētki kā jauns rekords svētku masveidībā, kā pakāpiens deju svētku tradīcijas kopšanā un lepna, dejojoša (dziedoša, muzicējoša) latvieša audzināšanā ir apzināta realitāte.

Citādā ziņā...

Kāpuru karā pirmie kritušie 
Jānis Trops,  Diena  07/02/05    Pirmā indes deva ir izsmidzināta, taču dabas sargi nepiekāpjas — ar zāģlapsenēm daba var tikt galā pati
Pirmsjāņu dienās Tērandes mežniecībā 800 hektāros izsmidzinātā preparāta Dimilin 80WG iespaidā priežu kaitēkļi zāģlapseņu kāpuri kļuvuši apātiskāki un sāk birt no kokiem, tāda aina pašreiz vērojama Ziras mežos. Nākamnedēļ meža aizsardzības speciālisti un biologi uz vietas vērtēs, kādu iespaidu insekticīds atstājis uz derīgajiem meža kukaiņiem un iemītniekiem. 
Zāģlapseņu kāpuri šogad manīti Valkas priežu audzēs un citviet Latvijā, bet Ventspils rajonā savairojušies vismaz 10 000 ha platībā. Tērandes mežniecība Zirās ir to izplatības epicentrs, kas aptver vairāk nekā 800 ha lielu teritoriju Ventas kreisajā krastā, iesniedzoties arī kaimiņu pagastos. A/s Latvijas valsts meži (LVM) Ziemeļkurzemes mežsaimniecības izpilddirektors Aldis Felts Dienai rēķināja, ka tikai Tērandes mežniecībā vien priežu bojāeja nodarītu vairāk nekā miljonu latu zaudējumu, bet zāģlapseņu invāzija tām labvēlīgos apstākļos varētu turpināties arī nākamgad un citviet.
Pusceļā no Ventspils uz Kuldīgu, skatienu piesaista piecdesmit gadu audzis priežu sils šosejas labajā pusē. Sākumā grūti saprast, kas tajā neparasts, bet vēlāk kļūst skaidrs — pārāk daudz gaismas šeit no augšas krīt uz sūnām. Koku vainagi ir gandrīz pilnīgi bez skujām, un arī palikušās adatiņas ir nedabīgi dzeltenā krāsā — kā hepatīta slimnieka āda. "Koki pagaidām vēl ir dzīvotspējīgi," izrādīdams šīs audzes Ziru pagasta teritorijā, Dienai stāsta Tērandes mežniecības mežzinis Ervīns Gruntmanis. "Bet iznīcināt tās, jau otro gadu pēc kārtas noēdot skujas, draud zāģlapseņu kāpuri, kas šovasar savairojušies nejēgā. Ja pēc nesenās apsmidzināšanas ar insekticīdu kaitēkļi neiznīks, priedes aizies bojā pilnībā, jo bez skujām augt nespēj," atzina E.Gruntmanis. 
Nav šaubu, ka tas ir pa spēkam kāpuru miljoniem — zinātnieki sarēķinājuši, ka vienas pusmūža priedes vainagam uzklūp vidēji ap 40 000 kāpuru, līdz iekūņošanās stadijai katrs aprijot vienu gramu skuju. Par acīm nesaredzamo posta darbu koku galotnēs liecina tikai apgrauztu adatiņu klājiens sūnās ap stumbru. Bet blakusesošajā priedīšu jaunaudzē kāpuru simti, melnos kunkuļos aplipuši ap zaru žāklēm, darbojas acu līmenī. "Tas mežam ir sevišķi bīstami, jo parasti šie kāpuri jaunos, pārāk sveķainos dzinumus neēd," bija bažīgs E.Gruntmanis. "Manuprāt, LVM vadība un speciālisti ir pārāk vienaldzīgi iespējamā kāpuru posta apmēru apzināšanā un novērtēšanā. Ārkārtas stāvoklis izsludināts tikai Tērandes mežniecībā 800 ha platībā, atļaujot to apsmidzināt ar insekticīdu, bet kaitēkļu papilnam ir arī kaimiņu platībās un pagastos," bija kritisks E.Gruntmanis. Gaidīt, ka daba ar zāģlapsenēm tiks galā, mobilizējot to bioloģiskos ienaidniekus, nav ne laika, ne vajadzības, jālieto iedarbīgi ķīmiskie līdzekļi.
"Krievu laikos mežus migloja regulāri, bet vai tāpēc kāda kukaiņu vai putnu suga te tika iznīcināta," neapmierināts bija arī pie Zirām Dienas sastaptais privātā meža īpašnieks Pēteris Sidorčiks. Alsungas mežniecības mežzinis Juris Šteinbergs Dienai lēsa, ka arī šeit zāģlapseņu kāpuri ir manīti ap 800 ha platībā. Tie gan te savairojušies pirmo gadu, turklāt ne pārāk blīvi, tāpēc nav sevišķi bīstami. "Taču kaitēkļu skartajās priedēs ir nograuzta apmēram puse skuju, un tas nozīmē, ka koksnes pieaugums tiem šogad samazināsies par 50 procentiem," vērtēja J.Šteinbergs. Viņš bažījas, ka nākamgad, zāģlapsenēm savairojoties atkārtoti, arī Alsungu var piemeklēt Tērandes liktenis. 
Meža apsaimniekotāji un valsts augu aizsardzības dienestu speciālisti bijuši vienisprātis, ka kāpuru attīstības apturēšanai Tērandes mežniecībā nepieciešams lietot vairākās Eiropas valstīs izmēģināto, bet Latvijā nereģistrēto insekticīdu Dimilin 80WG. Tikai vēlāk būs redzams, vai tas būs iedarbojies un cik lielas briesmas sagādājis citiem meža iemītniekiem. Turklāt pirms tam nav veikta apstrādājamās teritorijas apsekošana un nebūs, ar ko salīdzināt. Vides aizsardzības kluba vārdā nopēlumu par to LVM izteica zaļo līderis Arvīds Ulme. "Par lapseņu briesmām viņi paši zināja savlaicīgi, bet sabiedrību par to nebrīdināja, laikam baidoties no diskusijas par ķīmijas lietošanas lietderību," bija neapmierināts A.Ulme. 
Par biologu piedāvāto kāpuru dabisko ienaidnieku vairošanu skeptisks bija E.Gruntmanis: "Praktiķi zina, ka skudras ne vienmēr iedzīvojas tur, kur atvesto pūzni noliek, turklāt esmu ievērojis, ka daudzviet tieši virs tiem skujas ir nograuztas, jo kāpuri pret skudrām prot aizsargāties, vismaz kādu laiku. Izšķirošais nav arī putnu daudzums, jo tiem vienkārši negaršo sveķus saēdušies kāpuri," novērojumos dalījās E.Gruntmanis. Zāģlapseņu oliņas neiznīcina arī sals, jo tās saglabā dzīvotspēju pat 40 grādu salā. "Saprātīga ķīmijas lietošana nav noziegums, bet nepieciešamība," pārliecināts mežzinis. LVM pasivitātei kāpuru apkarošanā var būt blakusefekts — attapsies privāto mežu īpašnieki un tiesas ceļā sāks prasīt materiāli atlīdzināt zaudējumus, ko viņiem nodarījuši no valsts platībām ieceļojušās zāģlapsenes, brīdināja E.Gruntmanis.
***
Kas ir zāģlapsenes
Latvijā ir ap 315 sugu
Pieaugušie kukaiņi ir 6—9 mm gari, barojas ar nektāru un putekšņiem
Zāģlapseņu kāpuri grauž augu lapas, augļus, skujas
Izplatība mežos parasti atkārtojas pēc 10—12 gadiem 
Intensīva vairošanās bijusi vērojama no 1905. līdz 1938.gadam
Pērn visvairāk cieta priežu audzes Tukuma, Cēsu un Valmieras rajonā
Pretinde
Šogad lietots līdzeklis Dimilin 80WG, ko izsmidzina no lidmašīnām
Reģistrēts daudzās Rietumeiropas valstīs, bet ne Latvijā
Tā sastāvā ir viela, kas zāģlapseņu kāpuros nomāc hitina veidošanos, nepieļaujot to tālāku attīstību
Neiedarbojas uz pieaugušiem kukaiņiem, arī bitēm, skudrām, skrejvabolēm u.c.
Insekticīds nav toksisks zīdītājiem un putniem 
Kaitīgs ūdenī mītošajiem bezmugurkaulniekiem un vēžveidīgajiem
Viedoklis: ķīmiju nevajag
Voldemārs Spuņģis, biologs, LU asociētais profesors:
"Kļūda bija tā, ka pirms smidzināšanas nav veikta platību ekspertīze, lai noteiktu potenciālu, ar ko pati daba var pretoties zāģlapsenēm. Pēc saviem vērojumiem pieļauju, ka ar to vismaz daļēji būtu tikuši galā zāģlapseņu parazīti jātnieciņi, kas tur sastopami lielā skaitā, turklāt zāģlapsenes, šķiet, bija skāris arī kāds vīruss. Apstrādājot ar Dimilin 80 WG, bojā, iespējams, aizgājuši citi derīgi kāpuri, kas veido hitīnu"
Arvīds Ulme, Saeimas deputāts, VAK prezidents:
"Normālā Eiropas valstī ķīmiju šādos gadījumos nelieto. Vainīgi ir mežsaimnieki, kas savlaicīgi neanalizēja situāciju un neveica bioloģiskos pretpasākumus. Ar ķīmiju noindē arī zāģlapsenes dabīgos ienaidniekus, tāpēc tas nav ilgtermiņa risinājums. Ja ar to sāk, ar to būs jāturpina, līdz tiks iznīdēts viss dzīvais. Turklāt tas tika darīts aizdomīgā steigā. Ja daļa koku būtu nokaltusi, tā vēl nav traģēdija, bet dabisks process"

Maijā Latvijā saglabājušies augsti dzimstības rādītāji
LETA  07/03/05    Maijā Latvijā saglabājušies augsti dzimstības rādītāji, tomēr arī mirušo iedzīvotāju skaits bijis augstāks nekā iepriekšējo gadu attiecīgajā mēnesī, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati. Maijā dzimuši 1880 bērniņi, kas ir lielākais šajā mēnesī dzimušo skaits kopš 1995.gada. Pirms desmit gadiem maijā Latvijā piedzima 1916 bērni. 
Kopumā šā gada pirmajos piecos mēnešos mūsu valsts iedzīvotāju skaits papildinājies par 8830 bērniem. Pērn pirmajos piecos mēnešos piedzima 8390 bērniņi. 
Turpinoties augstiem dzimstības rādītājiem, liels ir arī mirušo iedzīvotāju skaits. Maijā miruši 2890 Latvijas iedzīvotāji, kas ir augstākais rādītājs kopš 1995.gada, kad maijā nomira 3591 valsts iedzīvotājs. 
Šā gada pirmajos piecos mēnešos miruši 14 260 iedzīvotāji, salīdzinot ar 14 165 pērn piecos mēnešos. 
Saglabājoties augstai iedzīvotāju mirstībai, dabiskais pieaugums Latvijā joprojām ir negatīvs. Piemēram, maijā mirušo iedzīvotāju skaits par 1010 cilvēkiem pārsniedza jaundzimušo skaitu. 
Statistika liecina, ka jūnija sākumā mūsu valstī bija 2,3 miljoni iedzīvotāju, kas ir par 5 900 cilvēkiem mazāk nekā gada sākumā. 
Bērni vasarā paliek vieni
Inga Paparde, Agris Blūmfelds,  NRA  07/05/05   Vecāku aizņemtība pakļauj bērnus riskam.
Svētdienas pievakarē Rīgā, Bābelītes ezerā noslīcis pusauga zēns. Iespēju trūkums, kur vasarā atstāt bērnus, spiež vecākus ne vien neievērot Administratīvo pārkāpumu kodeksu, bet bieži vien bezizejas situācijās rīkoties pretēji saprātam – pamest bērnus vienus.
"Man ir pilnīga bezizejas situācija, jo nav kur atstāt meitu. Katru dienu eju uz darbu, mazo atstāju vai nu pie kādas tantes, vai arī vienu pašu pilsētas parkā," Neatkarīgajai atzina septiņus gadus vecas meitiņas māte Inta no kādas rajona pilsētas.
Inta ir vientuļā mamma, un arī viņai pašai nav ne mātes, ne tēva, ne arī vecvecāku, kas mazo pieskatītu. "Kamēr meitiņa negāja skolā, varēju atstāt bērnudārzā, kur arī vasarās strādāja grupiņas, bet skolas vecuma bērniem pilsētā nav nekā," smago situāciju atklāj Inta, "ja paveicas, varu sarunāt kādu tanti, lai meitu pieskata, ja ne, tad... atstāju viņu vienu. Protams, man ir stress visu dienu, palaikam aizskrienu uz parku apskatīties, vai meita vēl tur ir." Inta un arī citu bērnu māmiņas ir interesējušās pilsētas domē, vai nevarētu noorganizēt nometnes bērniem, kuriem vecāki strādā, bet atbilde esot bijusi: pašas dzemdējāt, tagad arī rūpējaties. "Interesējāmies arī par nometnēm, bet tādas pārsvarā ir tikai Rīgas tuvumā un ļoti dārgas," saka Inta. Pilsētā daudzi vecāki atstāj bērnus vienus – piemājas pagalmā kopā ar citiem bērniem, pusdienlaikā atskrien uz mājām pabarot.
Inta zina: ir likums, ka bērnus nevar atstāt vienus, un par to vecākus var pat sodīt. "Esmu atbildīga par savu bērnu, es to nenoliedzu, bet te jau ir tas paradokss, ka likums ir pieņemts, bet vismaz vietējā līmenī vecākus neviens neatbalsta."
Divu bērnu mamma Inga no Rīgas Neatkarīgajai pastāstīja, ka abi puikas – 8 un 13 gadus veci – pašlaik dzīvo Cēsīs pie vecmammas. "Strādā omas dārzā, dzīvojas pa pagalmu. Skola pa vasaru laikam neko neorganizē, sporta treniņi nenotiek, ideāli, ja ir vecvecāki, kas var pieskatīt un atrast bērniem simts darbiņus." Mazākais bērns iet arī dienas nometnē, pa nakti brauc uz mājām, tā ir veselīga dzīvesveida nometne turpat Cēsīs.
Svētdienas vakarā Rīgā, Bābelītes ezerā noslīkušais 14 gadus vecais zēns, kā vairākums vietējo bērnu, uz Bābelītes ezeru bija devies kopā ar draugu. Zēna māte tobrīd neatradās Latvijā, tēvs ar ģimeni kopā vairs nedzīvojot, Neatkarīgajai stāsta pie ūdenstilpes sastaptie atpūtnieki.
Kad pusaudzis no ūdenskrātuves izvilkts, sākta viņa dzīvības glābšana. Pie ezera atpūtās arī kāds mediķis, viņš atsteidzās palīgā glābējiem. Sākta zēna reanimēšana – sirds masāža un mākslīgā elpināšana. Ieradās arī ātrā medicīniskā palīdzība, pēc tam izsaukta reanimācijas brigāde. Lai arī zēna pulss ilgstoši bija jūtams, mediķiem pēc aptuveni 70 minūšu ilgiem centieniem tomēr neizdevās glābt viņa dzīvību.
Šovasar Bābelītē glābēji izglābuši septiņus slīkstošus cilvēkus, vairākiem sniegta medicīniska palīdzība, divi cilvēki noslīkuši. Rīgas pašvaldības policijas ūdenslīdēju un glābšanas dienesta priekšnieks Valters Plešs stāsta: lai arī Bābelītē nav oficiālas peldvietas, tajā ar bojām atzīmētas vietas, aiz kurām peldēt nedrīkst. Aiz bojām ezera pamatnes reljefs strauji padziļinās pat līdz četriem metriem. 
Kā novēroja Neatkarīgā, Bābelītē dienas vidū peldas apmēram 20 bērni, divtik rotaļājas piekrastes smiltīs. 14 un 15 gadus vecās meitenes Anna un Jeļena uz pludmali atnākušas vienas, tāpat kā vairākums jauniešu. Dzīvoklī karsts, pagalmā darīt neesot ko, tāpēc augām dienām atpūšoties pie ūdens. Vecāki par meiteņu atpūtas vietu zina un neiebilst. Par to, ka Bābelītē bieži slīkst bērni, meitenes neuztraucas. "Ūdenī jāiet atveldzēties, nevis taisīt rekordus," secina Anna.
Iespēju trūkums, kur vasarā atstāt bērnus, mudina vecākus neievērot gan Administratīvo pārkāpumu kodeksu (APK), gan bieži vien bezizejas situācijās rīkoties pretēji saprātam – atstāt bērnus pilnīgi vienus pašus.
No šā gada ir spēkā grozījumi Bērnu tiesību aizsardzības likumā: bērnu, kas jaunāks par 7 gadiem, nedrīkst atstāt bez uzraudzības. Vecākus var sodīt ar naudassodu līdz 25 latiem vai brīdinājumu. "Vēl nav apkopota prakse, cik bieži tiek piemērots šis likums un kādi sodi vecākiem uzlikti," Neatkarīgajai atzina Bērnu un ģimenes lietu ministrijas Bērnu tiesību aizsardzības departamenta direktore Laila Rieksta-Riekstiņa. Vai un kā sodīt vecākus – to izlemj pašvaldību administratīvās komisijas. Speciāliste skaidro, ka katrs gadījums jāizvērtē individuāli un ir piemērojams tāds sods kā brīdinājums, ja nav saskatāma tīša vecāku nolaidība. Ministrija ik gadu piešķir naudu rotaļu centru izveidei pašvaldībās, kas tieši būtu iespēja, kur vasarās bērnus pa dienu atstāt, kamēr vecāki strādā. "Tomēr ministrija nevar visu izdarīt pašvaldības vietā, jo tas jādara tur, kur ir šīs ģimenes," saka L. Rieksta-Riekstiņa.
Rīgas Pašvaldības policijas pārstāve Ilze Sīpola Neatkarīgajai saka: piemērojot APK, policija izvērtē katru gadījumu individuāli. "Vecāki nolikuši bērnu pusdienlaikā gulēt un iemiguši paši, bet bērns piecēlies un izgājis no mājas. Vecāki bija izmisumā!" atceras I. Sīpola. Šajā gadījumā pietiek ar brīdinājumu, tomēr lielākoties policija sastopas ar nolaidību – vecāki piedzērušies guļ, bet bērni klaiņo vai arī vieni paši dienām atrodas mājās veselībai un dzīvībai bīstamos apstākļos. 
***
Viedokļi
Ilze Sīpola, Rīgas pašvaldības policijas pārstāve:
– Policija izvērtē visus nelaimes gadījumus. 13–14 gadus veci bērni ir vislielākais risks, kad var notikt dažādas nelaimes, jo pusaudžiem ļoti patīk riskēt, nav baiļu sajūtas. Lai gan mēs katru gadu skolās lasām lekcijas par nelaimes gadījumiem uz ūdens, tie katru gadu notiek. Vecākiem ar 14 gadus vecu bērnu nav jābūt vienmēr kopā, tomēr policija domā, ka ideālā variantā ir jāsarunā, ka kāds pieaugušais ar bērniem būs kopā, kad viņi ies peldēties.
Laila Rieksta-Riekstiņa, Bērnu un ģimenes lietu ministrijas Bērnu tiesību aizsardzības departamenta direktore:
– Vai un kā sodīt vecākus – izlemj pašvaldību administratīvās komisijas. Ja ir iestājušās smagas sekas, tad vispār ir jautājums par vecāku vai citu pieaugušo atbildību krimināltiesiskā aspektā, tomēr katra situācija jāvērtē individuāli. Ja bērns ir noslīcis, tā tomēr nav vērtējama kā tīša vecāku rīcība, un vecāki jau ir sodīti ar to, ka bērns ir gājis bojā.
Valters Plešs, pašvaldības policijas Ūdenslīdēju un glābšanas dienesta priekšnieks:
– Divpadsmit četrpadsmit gadus veci bērni ir pārgalvīgi un bieži vien pārvērtē gan savus spēkus, gan veselības stāvokli. Tāpēc vispirms jau pašiem vecākiem jāpieskata savas atvases, bet, ja tas nav iespējams, jāpalūdz vismaz kaimiņiem vai draugiem. Tāpat, laižot bērnu pie ūdens, jānopērk peldvestes vai citas negrimstošas lietas, kas palīdz noturēties virs ūdens.
Rezidentūrā trūkst anesteziologu 
Liene Barbisa,  NRA  06/07/05    Mediķu trūkumu veselības aprūpē tuvākajos gados neatrisinās.
Šogad rezidentūrā plānots uzņemt 120 topošo mediķu. Lai arī Veselības ministrija uzsver pozitīvo pusi – tas ir par piektdaļu vairāk nekā pērn, mediķi un asociāciju pārstāvji norāda, ka šo vietu sadalījums pa specializācijām neatbilst reālajām vajadzībām un, piemēram, anesteziologiem, kuru deficīts ir viens no lielākajiem valstī, vietu skaits pat sarucis.
Lai iegūtu specializāciju, mediķiem pēc studiju beigšanas augstskolā jāiziet pēcdiploma apmācība jeb rezidentūra, strādājot slimnīcā. Katru gadu šim nolūkam Veselības ministrija paredz valsts apmaksātas vietas konkrētā gada Rīgas Stradiņa universitātes un Latvijas Universitātes absolventiem, šogad tādi bija 96. Turklāt Veselības ministrijas kompetencē ir šo vietu specializācija, proti, ministrija norāda, cik speciālistu un kādā specialitātē valstij vajadzīgi. "Katru gadu Veselības statistikas un medicīnas tehnoloģiju aģentūra sagatavo datus, cik šo rezidentu vajadzētu, izvērtējot speciālistu trūkumu valstī, kā arī ņemot vērā iepriekšējā gada aktivitāti uz rezidentu vietām," skaidroja VM pārstāve Guna Rudzīte. Piemēram, šogad nolemts, ka visvairāk būs nepieciešami ģimenes ārsti un neatliekamās palīdzības ārsti, tāpēc tiem piešķirts pa astoņām vietām. Citās specialitātēs to ir mazāk, lielākajā daļā – tikai viena.
Jauno ārstu asociācijas prezidente Zane Dēliņa, kura šobrīd arī pati studē rezidentūrā, atzina, ka, plānojot rezidentu vietas, viens no svarīgākajiem faktoriem tomēr netiek ņemts vērā. "Netiek saskaņots ar studentu vēlmēm un plāniem. Ir tādi studenti, kas skaidri zina, ko vēlas, bet, izrādās, beigšanas gadā tāda specialitāte rezidentūrā piedāvāta netiek – tad gaida un cer, ka nākamajos gados būs, vai arī iet kur citur, arī pavisam citā jomā," viņa skaidroja. 
Neizpratni par vietu sadalījumu pauda arī Latvijas Anesteziologu un reanimatologu asociācijas vadītāja Antoņina Sondore. Šogad anesteziologiem piešķirtas tikai piecas vietas, taču valstī trūkstot aptuveni 100 šīs specialitātes ārstu. Pērn valsts piedāvāja apmaksāt septiņas, bet pirms tam astoņas anesteziologu vietas rezidentūrā.
A. Sondore uzsvēra, ka situācija ir nopietna un vēl arvien aktuāls paliekot ne tikai algu jautājums veselības aprūpē strādājošajiem, bet arī cilvēku resursu nodrošinājums. "Anesteziologu trūkst arvien vairāk. Akūti anesteziologa nav Alūksnē, un tur tagad anesteziologam sola pat 700 latu algu. Liepājā pieci anesteziologi pilda 13 slodzes," sacīja A. Sondore. Bet neesot jau kur jaunus cilvēkus ņemt. 
Viņa atzina, ka ir runāts ar veselības ministru Gundaru Bērziņu un viņš solījis ko darīt lietas labā. Palielināt vietu skaitu šobrīd neesot iespējams, jo tās apstiprinātas Ministru kabinetā, taču vienmēr ir tādas specialitātes, kur neviens nepiesakās vai neaizpilda visas vietas. Tādā gadījumā, ja būs pieprasījums, esot cerības, ka šīs vietas atdos anesteziologiem. A. Sondore atzina, ka interese vismaz no studentu puses palielinās, jo tā ir dinamiska specialitāte. "Nezinu, var jau būt arī akcijas palīdzēja," viņa piebilda.
VM Sabiedrības veselības departamenta Veselības aprūpes resursu nodaļas vadītājs Andis Viļums atzina, ka ministrija nevienā specialitātē nevar atrisināt problēmas un apmierināt vajadzības – gan finanšu, gan arī pašu studentu dēļ, kuru ir maz un kuru izraudzītā specialitāte var nesakrist ar valstij vajadzīgāko. Valstī šobrīd trūkstot ap 450 mediķu. Augstskolu beidz mazāk nekā 100. Un tas esot nepareizas plānošanas rezultāts pirms sešiem gadiem. "Kas un kāpēc tur tā bija pirms tiem sešiem gadiem, nezinu. Tagad esam uzņemšanu palielinājuši, taču rezultāti būs tikai 2010.–2011. gadā," viņš sacīja.
Šogad rezidentūrai augstskolu beidzēji var pieteikties līdz 8. jūlijam. Pēc tam arī būs zināms, kādas specialitātes bijušas pieprasītākās un kādu ārstu nebūs.

Visu šo nedēļu 
baudām saulainu un siltu 
laiku – dienā termometra stabiņš 
uzkāpj līdz +26o - +28oC atzīmei, un 
arī naktis ir siltas –  ap +15o - +17 oC. 
Taču pirms brīža, pavisam negaidot, mūs 
pārsteidza pērkona negaiss. Tagad tas 
jau ir mitējies, peļķes no ielām no-
žuvušas un, cerams, ka drīz at-
kal uzspīdēs saulīte...
Anda Jansone, trešdien 6. jūlijā