K a s   j a u n s   L a t v i j ā ?
Nr. 403: 2005. g. 23. jūnijs - 1. jūlijs

Eiropā un visā pasaulē...

Prezidente Itālijā rosina izvērtēt Eiropas konstitūcijas noraidījuma iemeslus 
LETA  06/27/05    Pēc tam kad divas Eiropas Savienības (ES) dibinātājvalstis ar ievērojamu iedzīvotāju skaitu ir izteikušas skaidru "nē" ES konstitucionālajam līgumam, ir jādomā, kā rīkoties tālāk, izanalizējot un saprotot izveidojušās situācijas iemeslus, šodien Latvijas un Itālijas prezidentu kopīgā preses brīfingā sacīja Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga.
"Vai tas ir noraidījums Eiropas idejai kā tādai? Nē. Vai tas ir noraidījums desmit jaunajām dalībvalstīm? Mēs ceram, ka nē," sacīja Valsts prezidente. Pēc viņas teiktā, jāņem vērā eiropiešu raizes par savu materiālo stāvokli, kā arī bailes par to, cik tālu varētu virzīties ES paplašināšanās un "vai Eiropa spēs to visu absorbēt un tikt ar to galā".
Prezidente pauda gandarījumu par izdevību atrasties Romā konstitucionālā līguma parakstīšanas brīdī. Toreiz valstu vadītāju starpā valdījusi pacilātības un apgarotības izjūta, jo tika likti pamati paplašinātās Eiropas ēkas celšanai un tika doti instrumenti Eiropas efektīvai darbībai. Tagad šis entuziasms ir daļēji zudis un uz situāciju ir jāraugās reālāk un pieticīgāk, norādīja prezidente.
Vīķe-Freiberga uzsvēra, ka Itālija un Latvija ES konstitūciju jau ir ratificējušas un kopumā to izdarījušas jau 10 valstis, kuru nostāja arī būtu jāņem vērā.
Prezidente arī pauda vilšanos par to, ka ES Padome nenonāca pie vienošanās par ES finanšu ietvaru. Viņa pauda cerību, ka Lielbritānija ES prezidentūras laikā pie tā aktīvi strādās. "Ceram uz [Lielbritānijas premjerministra] Tonija Blēra solījumu, ka jaunajām valstīm nebūs no šīs situācijas jācieš," sacīja Valsts prezidente.
Savukārt Itālijas prezidents Karlo Čampi, runājot par ES gaidāmajiem pārbaudījumiem, norādīja, ka "visi šie jautājumi ir jārisina nosvērti, apzinoties, ka ES dalībvalstis ir izteikušas neatgriezenisku izvēli dzīvot kopā, apvienojot suverenitāti un resursus kopīgu mērķu sasniegšanai".Viņš arī atzina, ka pastāv reāla komunikācijas problēma starp ES un tās pilsoņiem. 
"Mēs esam viņiem parādā, mums ir atbildība nākamo paaudžu priekšā," sacīja Čampi. 
Pēc viņa teiktā, lemtspējīga Eiropa ir garantija attiecībām arī starp Itāliju un Latviju. Abu valstu sadarbībai ekonomikas jomā ir plašs potenciāls, lai intensificētu rūpniecības un finanšu sakarus. 
Arī kultūras jomā ir jābagātina abu valstu attiecības, tai skaitā veicinot jaunajā paaudzē vienotas Eiropas identitātes apziņu. "Eiropas kultūras identitātes aizsardzība, tās pamatvērtību apliecinājums - brīvība, dialogs, vienlīdzība, tiesiskums rada aizsargvalni pret dažādu nacionālismu uzplaiksnījumiem, tas ļauj eiropiešiem piepildīta savas vērtības, sasniegt savas intereses," sacīja Itālijas prezidents.
Šodien notikušo sarunu gaitā abu valstu prezidenti pārrunāja arī sadarbību drošības jomā. Vīķe-Freiberga informēja Itālijas prezidentu par Latvijas izteikto priekšlikumu Rīgā rīkot NATO galotņu sanāksmi.
Kā ziņots, Vīķes-Freibergas valsts vizītē Itālijā ilgs līdz 30.jūnijam. 

Krievija atbrīvosies no robežlīgumos ar Igauniju noteiktajām saistībām  
LETA/RIA NOVOSTI  06/27/05    Krievijas Ārlietu ministrija sāk procedūru, lai Krieviju atbrīvotu no saistībām, kuras noteiktas robežlīgumos ar Igauniju, pirmdien pavēstīja augsta ranga diplomātiskais avots Maskavā. Pēc viņa teiktā, Igaunijas vēstniekam Krievija iesniegta nota, kurā norādīts, ka "Krievijas Ārlietu ministrija spiesta sākt procedūras, lai atbilstoši starptautiskajām tiesībām atbrīvotu Krieviju no saistībām, kas radās, parakstot līgumu par robežu"."Tas nozīmēs, ka Krievijas un Igaunijas teritoriālās robežas noformēšanas pēc starptautiskajām tiesībām problēma paliek atklāta, un sakarā ar to būs nepieciešamas jaunas sarunas," sacīja avots. 
Jau ziņots, ka Krievijas Ārlietu ministrija pagājušajā trešdienā paziņoja, ka Igaunijas un Krievijas robežlīgumu ratifikācija Krievijas parlamenta augšpalātā - Federācijas padomē - ir "kļuvusi neiespējama" Igaunijas parlamenta veikto labojumu dēļ. 
"Krievijas puse darbojās pēc labākās sirdsapziņas un balstījās arī uz oficiālās Tallinas vairākkārtējiem solījumiem, ka no Igaunijas puses nebūs nekādu soļu, kas būtībā torpedēs šo procesu. Diemžēl šie solījumi netika pildīti," paziņoja Krievijas Ārlietu ministrija. 
Ministrija uzsvēra, ka "Igaunijas parlamenta pieņemtajā ratifikācijas likuma tekstā ietverti Maskavai nepieņemami atzinumi, kas piesaista minētās vienošanās Igaunijas iekšpolitiskiem dokumentiem, kas neatbilst objektīvām reālijām, rada nepatiesu kontekstu šo vienošanos interpretēšanai un realizēšanai, tādējādi padarot par bezjēdzīgu ilgu gadu darbu, kas tika ieguldīts to parakstīšanai". 
"Forma, kādā Igaunija ratificēja līgumus par robežu ar Krieviju, ir guvusi viennozīmīgi negatīvu reakciju Krievijas sabiedrībā. Igaunijas parlamenta ieņemtās pozīcijas fonā šo vienošanos virzīšana ratifikācijai Krievijas Federācijas padomē kļūst neiespējama," teikts paziņojumā. 
Igaunijas parlaments pagājušo pirmdien ārkārtas sēdē ratificēja Igaunijas un Krievijas robežlīgumus. Ratifikācijas likuma preambulā norādīts, ka parlaments, ratificējot robežlīgumus, ņem vērā 1918.gada 24.februārī pasludinātās Igaunijas Republikas tiesisko pēctecību, kā tas norādīts valsts konstitūcijā, kā arī Igaunijas Augstākās Padomes 1991.gada 20.augusta lēmumu "Par Igaunijas valstisko neatkarību" un parlamenta 1992.gada 7.oktobra deklarāciju "Par konstitucionālās valsts iekārtas atjaunošanu". 
Tādējādi preambulā nav tieši minēta Igaunijas okupācija un aneksija, taču uz to netieši norāda pieminētie tiesiskie akti. Piemēram, 1992.gada 7.oktobra parlamenta deklarācijā norādīts, ka 1940.gadā Igaunija kļuva par Padomju Savienības agresijas upuri un tika nelikumīgi iekļauta PSRS sastāvā. 
Igaunijas prezidents Arnolds Rītels robežlīgumus parakstīja trešdien. 
Balstoties uz to, ka Igaunijas Rīgikogu apstiprinātajā ratifikācijas likumā minēts arī 1920.gadā starp Igauniju un Krieviju noslēgtais miera līgums, norādot, ka tas nav zaudējis savu spēku, krievu politologi nekavējoties pauda šaubas par to, vai Igaunijas un Krievijas robežlīgumi varētu tikt ratificēti Krievijas parlamentā. 
ES trūkst latviešu valodas tulkuDELFI  06/28/05    Eiropas Savienības (ES) institūcijās pastāvīgi trūkst latviešu valodas tulku, tādēļ ir pagarināts konkurss uz ES jauno valodu vecāko tulku vietām, informēja Latvijas Ārlietu ministrija. 
Ministrija aicina interesentus aktīvi pieteikties uz tulku amatiem ES institūcijās, jo no 80 latviešu valodas tulku vietām pašlaik ir aizpildītas tikai 43, līdz ar to tiek kavēta efektīva Latvijas līdzdalība ES lēmumu pieņemšanas procesā. 
Pieteikumu iesniegšanas termiņš pagarināts līdz 25.jūlijam, jo uz latviešu valodas tulku vietām līdz šī gada 13.jūnijam bija pieteikušies tikai astoņi pretendenti. Eiropas Kopienu Personāla atlases dienests izsludināja atklātu konkursu uz ES jauno valodu vecāko tulku vietām ES institūcijās 19.maijā. 
Plašāka informācija iegūstama Eiropas Kopienu Personāla atlases dienesta mājas lapā - www.europa.eu.int/epso/competitions/published_en.cfm. 
Padomju Latviju pārdēvēs par Latviju
LETA  06/28/05    Šovasar, jūlijā Latvijas alpīnistu grupa plāno doties uz Pamira kalnu grēdu starp Tadžikistānu un Kirgizstānu, lai uzkāptu 6218 metrus augstajā kalnā Padomju Latvija un pārdēvētu to, piešķirot vārdu "Latvija", šodien ziņo laikraksts "Latvijas Avīze". 1960.gadā Latvijas alpīnisti uzkāpa 6218 metru augstā virsotnē Pamira kalnu grēdā, kur līdz tam neviens cilvēks nebija spēris kāju. Virsotni nosauca par Padomju Latviju. 45 gadus pēc tam – jūlija vidū – uz šo pašu kalnu dosies citi Latvijas alpīnisti no kluba "Traverss" Oļega Siļina un Valda Puriņa vadībā, lai uznestu tur zīmi "Latvija" un tā arī oficiāli pārdēvētu kalnu. 
Kā atzīst Puriņš, mainīt kalna vārdu, ja tas ir ideoloģisks, ir normāla prakse. "Piemēram, Komunisma virsotnē uzkāpa tadžiki un pārdēvēja par Ismaila Somoni smaili. Tāpat Ļeņina virsotne tagad saucas par Čon–To. Cita lieta, ka pasaulē šos kalnus joprojām vēl pazīst ar to iepriekšējiem nosaukumiem," atzīsts alpīnists. 
Viņš norāda, ka Padomju Latvija nav populārs kalns, tajā pēc pirmkāpējiem uzkāpušas vien desmiti ekspedīciju, jo tas atrodas no piekļūšanas viedokļa grūti pieejamā, vientuļā vietā uz Tadžikistānas un Kirgizstānas robežas, bet tehniski nav grūts. 
"Faktiski kalnam ar nosaukuma maiņu mēs tikai sāksim veidot publicitāti. Esam uzrakstījuši vēstuli Valsts prezidentei, Latvijas institūtam, kas saistījies ar Ārlietu ministriju. Nosaukuma maiņa jākārto starpvalstu līmenī," skaidro Puriņš. 
Puriņš cer, ka ar kāpšanu problēmu nebūs, jo nekā tehniski sarežģīta neesot, cita lieta - ja kas notiek, uz ātru palīdzību cerēt velti. Alpīnisti kāps par savu un sponsoru naudu, vienam vajadzēšot ap 2000 ASV dolāru (Ls 1158). Tik maz tāpēc, ka vēl darbojas senie kontakti ar vietējiem alpīnistiem. Arī politiskie nemieri, kas nesen izcēlās Kirgizstānā, Latvijas alpīnistus neskaršot – vietējie apgalvojot, ka tie esot norimuši un briesmīgi izskatījušies tikai televīzijā. 
Ideja, ka Padomju Latviju jāpārdēvē par Latviju, pieder arī 75 gadus vecajam Egbertam Imantam. Viņš 1960.gadā bija 14 cilvēku ekspedīcijas sportiskais vadītājs. Imants uz Pamiru šoreiz gan nedosies. "Ja pavisam godīgi, īpaši negribu. Lai brauc jaunie," saka pensionētais zemessardzes majors. 
Kā atceras Imants, alpīnisti 1960.gadā kalna virsotnē apzināti atstājuši zīmīti ar uzrakstu "Latvija". Norunājuši, ja kāds vēlāk ko pārmetīs, teiks, ka briesmīgi salušas rokas un vārds "Padomju" aizmirsies. Arī atskaitē Imants apzināti uzrakstījis vārdu "Latvija" – "Padomju" pierakstījušas klāt valsts institūcijas. Ekspedīcija uz Pamiru devusies par LPSR Sporta komitejas naudu, kas arī devusi norādījumu nosaukt kalnu par Padomju Latviju, iespējams, par godu 20.gadadienai, kopš tā nodibināta. 
"No manām apmēram 150 virsotnēm Padomju Latvija bija viegla – lēzens, sniegots kāpiens," norāda Imants. 
BBC: Britu misija Latvijā ir piedzerties
TVNET/BBC  06/30/05    Britu raidsabiedrības korespondents norāda, ka zemo cenu aviolīnijas Eiropā uzkurina tūrisma bumu, taču Latvija nu atskārš, ka par šo vilinošo kūkas gabalu ir jāmaksā zināma cena. Gadu desmitiem kopš Aukstā kara laikiem Latvija ir bijusi gatava invāzijai no rietumiem - šeit atradās padomju kara bāzes un pazemes kodolbunkeri. Taču 14 gadus kopš komunisma sabrukšanas tā piedzīvo cita veida invāziju no rietumiem, kas arī apdraud tās kultūru un dabas skaistumu. 
Tūrisms ir šī laika pasaules dižākā industrija, mūsu laika tēraudlietuve un ogļu šahta. Šogad cilvēki ceļos vairāk kā jebkad iepriekš. Eiropā zemo cenu lidsabiedrības piedāvā aizvien vairāk maršrutu, tā veicinot tūrisma attīstību. 
Latvija vēlas šo naudu un šīs darba vietas, taču tā sāk domāt, kā risināt līdzi nākošos trūkumus. 
Rīgas tūrisma informācijas centra direktore Sandra Inkēna uzskata, ka nevēlētos redzēt pārpildītu Rīgu. "Šobrīd Rīgu gada laikā apmeklē ap pusotra miljona tūristu, bet vicemērs ir izteicies, ka vēlas palielināt šo skaitu līdz 10 miljoniem. Nedomāju, ka mēs spētu ar to tikt galā." 
Trakās nedēļas nogales 
Vienā no Aukstā kara kodolbunkeriem nu iegriežas jauns apmeklētāju vilnis. Nu tas ir populārs britu "vecpuišu" jeb seksa tūristu objekts, kur tie iegriežas, lai izšautu ar Kalašņikova pistoli, kas ir daļa no ceļojuma izklaides programmas Rīgā. 
Seksa tūristu grupas ir tipiski lēto lidsabiedrību klienti. Kāds divdesmitgadīgs brits atzina: "Mēs šurp braucam lētā alus un meiteņu dēļ. Mēs braucam šurp priecāties." Viens no "vecpuišu" tūru rīkotājiem Linass no "Active Holidays" atzina, ka tikai viņa kompānija katru nedēļas nogali atved uz Rīgu ap 10 grupām, kopumā 100 cilvēkus nedēļā. Pirms gada tādu bija pavisam nedaudz. "Ilgu laiku Rīgu neviens nezināja, bet mums ir daudz ko piedāvāt, ieskaitot lētu alu un skaistas sievietes. Šeit ir daudz ko darīt." 
Nav iespējams noskaidrot, tieši cik "vecpuišu" grupas apmeklē Latviju, nedz arī to, cik liela ir viņu daļa no visiem tūristiem, bet viņu trakulīgā klātbūtne ielās un klubos ir manāma, it īpaši piektdienu vakaros. 
Mūzika vecpilsētā skan no viena bāra pēc otra, to pārkliedz divdesmitgadīgo britu vīriešu skaļā atpūta. Viņi mēdz daudz dzert un ātri piedzerties, kas ļoti atšķiras no mērenās Latviešu izturēšanās. 
Džerijs O'Braiens, kuram Rīgā pieder īru krogs, domā, ka "vecpuišu" ballītes sagādā risku, taču vēl tā neesot problēma, viņš gan pieļauj, ka šādu grupu skaits tikai pieaugs. Džerijs baidās no vardarbības. "Mums nāksies pārskatīt mūsu drošību. Jūs taču zināt, kādi viņi kļūst, kad piedzeras. Šeit viņu misija ir piedzerties. Latvieši uz krogu neiet, lai piedzertos. Britānijā un Īrijā tā ir sociāla problēma, bet tā nav Rīgas problēma. Tā ir mūsu problēma, un nu tā nāk uz Rīgu." 
"Vecpuišu" grupas, protams, nebrauc uz Rīgu pēc kultūras, un viņiem praktiski ir maz intereses par to, kuru valsti viņi apmeklē. Tas varētu būt jebkur, kamēr vien alkohols ir lētāks kā Britānijā. Daži Rīgā uztraucas par to, kādus zaudējumus viņu pilsēta varētu ciest "vecpuišu" nedēļas nogaļu sakarā. 
Ojārs Kalniņš, Latvijas institūta direktors, kuram valsts maksā par tās imidža radīšanu, uzskata, ka nevēlas, lai Rīga asociētos ar seksa tūrismu. Viņš cer, ka cilvēki apmeklēs Latviju citu iemeslu dēļ: "Mēs esam dzirdējuši daudz šausmu stāstu, un tas sagādā raizes. Taču vispārējai tūrisma izaugsmei ir arī pozitīvā puse. Es vēlos, lai ļaudis brauktu šurp kultūras, mūzikas un vēstures dēļ." Tomēr Kalniņa kungs piekrita, ka patlaban Latvija interesējas tikai par to, lai šurp brauktu pēc iespējas vairāk cilvēku un atstātu šeit naudu. 
Ekonomiskā uzplauksme ir atkarīga no tūristu pievilināšanas. Kalniņa kungs piebilda, ka valsts par sekām domās vēlāk: "Šis tūrisma pieaugums pie mums ir noticis tikai pēdējā gada laikā, tas mums vēl ir jaunums. Iespējams, vēlāk mēs rēķināsim, kādi tūristi pie mums brauc un vai mēs to jelkā varam ietekmēt." 
Tomēr var gadīties, ka šādas raizes nāk pārāk vēlu, kad jau ir nodarīts ļaunums. Ja citi tūristi šāks uzskatīt Rīgu par kaušļu un dauzoņu pilnu vietu, viņi šurp nebrauks. Tūrisms ekonomikai ir pārāk svarīgs, lai to uzskatītu par īslaicīgu biznesu. Katra pilsēta vēlas pelnīt no šā pieauguma. 
Paredzams, ka tikai Eiropā tuvāko 20 gadu laikā tūristu skaits dubultosies. Valdībām nāksies domāt, kā vislabāk kontrolēt šo pieaugumu. Tādas pilsētas kā Rīga jau atskārš, ka tas nav viegli, bet, nesākot kārtīgu plānošanu, var zaudēt kontroli pār situāciju. 
Raidījums skan BBC Radio 4 30. jūnijā plkst. 11. Atkārtojumu var klausīties pirmdien, 4. jūlijā plkst. 20.30 pēc Anglijas laika. 
Britu ieskicētais Eiropas nākotnes ceļš ir pievilcīgs Latvijas attīstībai 
Dita Arāja,  Diena  07/01/05    Britu premjers Tonijs Blērs ir īstenojis vairākas revolūcijas iekšpolitikā, tagad jaunas idejas no viņa cer sagaidīt Eiropas Savienības modernizētāji.
Labāk attīstām to, kas mums varētu attīstīties, nevis mākslīgi veidojam sistēmas, kas dzīvo tikai no subsīdijām. Šī nacionālā attīstības plāna koordinatora Māra Sprindžuka doma izsaka Latvijas kopējo nostāju, 1.jūlijā sākoties Lielbritānijas prezidentūrai Eiropas Savienībā (ES). Jau vairākkārt vēstīts, ka briti pretstatā frančiem aizstāv nevis ievērojamo atbalstu zemniekiem, bet gan par prioritātēm nākotnes Eiropā izvirza pētniecību, zinātni un izglītību. Dienas aptaujātie ārpolitikas un ekonomikas lietpratēji apstiprina — ilgtermiņa politikā britu pieeja Latvijai, tāpat kā ES kopumā, ir izdevīgāka, jo veicinātu globālo konkurētspēju un nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību. Latvijai, kas nesen pievienojusies ES, iespējamās pārmaiņas varētu būt vieglāk pārdzīvojamas nekā vecajām valstīm, tomēr jāatceras, ka ES, kā jau komplicētā mehānismā, pārmaiņas notiek ļoti lēni. 
Luksemburgas prezidentūras beigu posmu iezīmēja gan divi negatīvi referendumi par ES konstitūciju, gan ES 2007.—2013.gada budžeta bloķēšana. Tad uzstājīgi izcēlās Lielbritānijas atšķirīgā pieeja un vēlme reformēt ES, lai tā būtu dzīvotspējīga XXI gadsimtā. "ES budžetam jābūt vairāk vērstam uz dinamismu — zinātni, attīstību, nevis milzīgajiem izdevumiem lauksaimniecībai. Eiropai šāds attīstības virziens būtiski nepieciešams globālajai konkurencei," uzskata Ekonomistu apvienības 2010 eksperts Roberts Remess, atgādinot, ka patlaban attīstās ne tikai Eiropa, bet arī, piemēram, ASV, Ķīna. Viņam piekrīt eiroparlamentārietis Georgs Andrejevs (LC), akcentējot, ka, vienīgi mainoties, ES spēs sasniegt pašu izvirzīto mērķi — kļūt konkurētspējīgākiem pasaules mērogā. 
Tas, ka ES atrodas pārmaiņu priekšvakarā, Latvijai ir izdevīgi, taču ne monetārā izpratnē, bet gan tādēļ, ka Eiropa iet pareizā virzienā, saka M.Sprindžuks. Viņaprāt, līdzšinējā sistēma ir dārga un sociāli ne īpaši taisnīga, jo 80% naudas saņem 20% zemnieku. "Ja skatāmies no īstermiņa interesēm, mums, protams, interesē vairāk saņemt par katru govi un hektāru, bet pēc savas ekonomiskās domāšanas nacionālajā politikā Latvija ir tuvāk britu variantam," — tā M.Sprindžuks. 
Kaut ekonomists Andris Miglavs atbalsta domu, ka Latvijas interesēs ir britu piedāvātā konkurētspējīgā attīstība, viņš atgādina, ka ES valstis jau vienojušās par finanšu perspektīvu līdz 2013.gadam. Tādēļ "šobrīd lauzt to, kas nolemts, būtu negodīgi pret tiem 150 000 Latvijas cilvēku, kas strādā agrobiznesā", — tā A.Miglavs. Premjera padomniece ES jautājumos Sanita Pavļuta–Deslandes uzsver, ka ES ātras pārmaiņas nenotiek un iespējamās izmaiņas būs izdevīgas zemniekiem, jo "lauksaimniecības reforma ir virzīta uz lauku attīstību, nevis subsidētu ražošanu, kas nav veselīgākais saimniekošanas veids". Gan briti, gan franči apstiprinājuši, ka kohēzijas daļu iespējamā pārstrukturēšanās nedrīkst notikt uz jauno valstu rēķina, saka ārlietu ministrs Artis Pabriks (TP). 
Latvija tagad gaida britu piedāvājumu, lai izšķirtos, vai to atbalstīt, taču gan A.Pabriks, gan S.Pavļuta–Deslandes akcentē — reforma nedrīkst ietekmēt konkrētās finanšu perspektīvas pieņemšanu. Latvijai tas nav izdevīgi, jo kavē gan ES fondu apguvi, gan arī nav skaidrības, ar cik lielu ES budžeta atbalstu varētu rēķināties pēc 2007.gada. Pagaidām britu reforma ES budžeta sadalījumā formulēta tikai konceptuāli, un, visticamāk, Lielbritānijas prezidentūras laikā konkrēts lēmums par to pieņemts netiks.
***
Kas ir prezidentūra? 
Ik pusgadu viena no ES valstīm uzņemas tās darba politisko vadību (ministru un ekspertu sanāksmju sagatavošana un vadība), pārstāv ES starptautiski. 
Var diktēt darba kārtību, virzot sev interesantos jautājumus un bremzējot netīkamos. Iespēja ietekmēt risinājumu sev labvēlīgā virzienā, ja atrod sabiedrotos.

ASV piešķir Latvijas armijai 2,6 miljonus latuDELFI  07/01/05    Amerikas Savienoto Valstu valdība no Koalīcijas solidaritātes fonda (“Coalition Solidarity Fund”) atvēlējusi Latvijas bruņoto spēku attīstībai 4,5 miljonus ASV dolāru jeb aptuveni 2,6 miljonus latu, portālu “Delfi” informēja Ārlietu ministrijas Preses centrā. 
Līdzekļi piešķirti, pamatojoties uz šī gada maija ASV Kongresa lēmumu atbalstīt Amerikas prezidenta Džordža Buša iniciatīvu, kas paredz sniegt atbalstu ASV sabiedrotajiem un partneriem, veicinot demokrātiju un stabilitāti pasaulē (“Solidarity Initiative to Support our Partners in Freedom” ). 
Atvēlētā nauda ir izmantojama bruņu transporta automašīnu, to rezerves daļu, komunikāciju iekārtu, karavīru ekipējuma, bruņu vestu, nakts redzamības iekārtu, GPS (globālās pozicionēšanas sistēmas) navigācijas iekārtu, radioaktīvo, bioloģisko un ķīmisko vielu detektoru iegādei, taču neizslēdz iespēju, ka finansiālie resursi var tikt izmantoti arī citiem mērķiem. 
Eiropas Savienības mīklainā pagātne
Olafs Zvejnieks, Žurnāls "Nedēļa"  07/01/05    Eiropas Savienības izcelsme un šīs organizācijas galamērķis, ja neskaita parasto oficiālo skaidrojumu — Eiropa apvienota, lai radītu vispārējas labklājības un dinamiskas attīstības zonu —, tiek skaidrots ar vismaz vēl trijām teorijām, kuras var saukt arī par sazvērestības teorijām.Ideja par vienotu Eiropu kādreiz bija tikai sapnis filozofu un fantastu prātos. Piemēram, Viktors Igo, humānisma ideālu iedvesmots, sapņoja par miermīlīgām "Eiropas apvienotām valstīm". Šo sapni aptumšoja divi briesmīgi kari, kas izpostīja kontinentu 20. gadsimta pirmajā pusē. Taču Otrā pasaules kara gruvešos radās jauna cerība. Laikposmā no 1945. līdz 1950. gadam daži drosmīgi valstsvīri, to vidū Konrāds Adenauers, Vinstons Čērčils, Alčīds de Gasperi un Robērs Šūmanis, sāka mudināt savas tautas veidot jaunu laikmetu. Tā rezultātā 1951. gadā tika izveidota Eiropas Ogļu un tērauda kopiena (EOTK), kurā bija sešas dalībvalstis: Beļģija, Rietumvācija, Luksemburga, Francija, Itālija un Nīderlande. Apmēram tā iesākas stāsts par Eiropas Savienības (ES) pirmsākumiem šīs organizācijas portālā europa.eu.int. 
Taču leģendas par ES dibināšanu, kas klīst apkārt kaut kur nostāstos, tostarp dažādās interneta adresēs, vēsta pavisam ko citu. Eksistē vismaz vēl trīs savstarpēji pretrunīgās teorijas par to, kā radās Eiropas Savienība: 
1) ES ir katoļu projekts; 
2) ES ir masonu sazvērestības rezultāts; 
3) ES ir ASV Centrālās izlūkošanas pārvaldes (CIP) inspirēta organizācija. 
Pirms apskatām argumentus, ar kuriem tiek pierādītas vai apgāztas minētās teorijas, taisnības labad jāatgādina, ka daudzas lietas, kas saistītas ar reliģiju (un pirmās divas teorijas ir tieši tādas), parasti tiek skaidrotas, maigi sakot, iracionālā veidā. Līdzās reāliem faktiem tiek minēti dažādi Bībeles pravietojumi — šajā konkrētajā gadījumā galvenokārt tie, kas saistīti ar "zvēra" parādīšanos, ar to domājot Eiropas Savienību, un gaidāmo otro Jēzus nokāpšanu zemes virsū (interesenti ar šiem pravietojumiem var iepazīties Vecās Derības Daniela grāmatā, Jāņa atklāsmes grāmatā Jaunajā Derībā u. c. vietās Bībelē). Šo rindu autors atļausies neņemt vērā reliģiskos pravietojumus, uzskatot tos par ticīgo prerogatīvu, un runās tikai par tādiem skaidrojumiem, kas balstīti uz faktiem vai vismaz ārēji atgādina faktus. 
ES — katoļu projekts 
Katoļticīgo un protestantu nosacīta attiecība (nosacīta tāpēc, ka ļoti daudz cilvēku Eiropā tikai skaitās draudzes locekļi, bet patiesībā baznīcu nav apmeklējuši gadiem. — aut. piez.) paplašinātajā Eiropas Savienībā ir apmēram 280 miljoni katoļu pret apmēram 70 miljoniem protestantu jeb apmēram 4:1 katoļticīgo labā. Pārējie 100 miljoni ES iedzīvotāju pieder vai nu pie citas ticības, vai ir ateisti. Šā iemesla dēļ nav nekāds brīnums, ka teorija par ES kā par katoļu veidotu projektu ar mērķi svinēt galīgo uzvaru pār protestantismu galvenokārt atrodama informācijas avotos, kas saistīti ar dažādiem protestantisma virzieniem un, spriežot pēc izteiksmes veida — visai sektantiskiem. Neskaitot demogrāfiskos datus, citi argumenti, kas tiek izvirzīti par labu šai teorijai, ir šādi — pie ES šūpuļa — t. s. Eiropas ogļu un tērauda savienības — stāvēja trīs Kristīgo demokrātu partiju līderi (šī partija tradicionāli ir saistīta ar katoļu baznīcu) — Francijas ārlietu ministrs Robērs Šūmanis, Rietumvācijas kanclers Konrāds Adenauers un Itālijas premjers Alčīds de Gasperi, kā arī vairāki citi katoļu baznīcai uzticīgi politiķi. 
Otrkārt, visa ES esot uzbūvēta pēc katolicismam raksturīgās piramidālas struktūras — lokālās lietas tiek risinātas lokāli, bet, ja tur ar tām netiek galā, tās virzās uz augšu — pa piramīdas struktūru, līdz tiek pieņemts lēmums, kuram visiem ir jāpakļaujas. Pašā piramīdas virsotnē atrodas maza elites grupa, kas pieņem visus svarīgākos lēmumus. Ciešāka ES integrācija un centralizācija tikai veicina šā "katoliskā" modeļa iedzīvināšanos protestantiskajās valstīs, kurām esot raksturīga lielāka individuālā brīvība un visu lietu risināšana lokālā līmenī. 
Treškārt, ES simbolika esot pārpilna ar katoliskajiem motīviem — gaišzilā karoga krāsa esot Jaunavas Marijas karoga krāsa, bet 12 zvaigznes aplī ap Svētās Marijas galvu tiekot ļoti plaši izmantotas katoliskajās svētbildēs. 
Ceturtkārt, pāvests un katoļu baznīca esot ļoti būtiski atbalstījuši Eiropas Savienību visos svarīgākajos brīžos — tās izveidē, paplašināšanas laikā, eiro ieviešanā — un centušies noskaņot vēlētājus par labu ES, dažos gadījumos pat liedzot baznīcās izplatīt informāciju, kas bijusi patiesa, taču liecinājusi par sliktu ES (te gan ir vietā atgādināt, ka katoliskā Francija jauno ES Konstitūciju ar pietiekami lielu balsu pārsvaru nupat noraidīja, un arī Nīderlandē Romas katoļu baznīcai piederīgie ir pārsvarā par protestantiem — 31%:21%). 
Visbeidzot, piektkārt, tiek minēta dažādu Eiropas Savienībai nozīmīgu notikumu sakritība ar katoliskiem svētkiem vai atzīmējamām dienām, kā arī dažādu politiķu un baznīctēvu izteikumi šajā sakarā. 
Patiesi, bet — par maz 
Lai gan vairums no jau minētajiem apgalvojumiem ir pilnīgi vai daļēji patiesi, ar to tomēr ir par maz, lai pierādītu, ka Eiropas Savienība ir katoļu "projekts". Jā, pie ES dzimšanas piedalījušies politiķi, kas ir ticīgi katoļi, jā, katoļu baznīca parasti ir atbalstījusi ES un jā, ES ir piramidāla struktūra tāpat kā katoļu baznīcai. Taču šie apgalvojumi jauc jēdzienus "ticīgs politiķis" un "politiķis, kas rīkojas baznīcas interesēs" — to, ka tās nav identiskas lietas, var novērot pat Latvijas politikā. 
Tāpat Vatikāna un katoļu baznīcas atbalsts Eiropas Savienībai ir viegli izskaidrojams ar to, ka daudzi no ES mērķiem — labklājīgas, solidāras telpas izveidošana Eiropā, kas novērstu nacionālo valstu izraisītos karus,— atbilst arī baznīcas mērķiem. Turklāt piramidāla uzbūves struktūra raksturīga visai Eiropas civilizācijai daudzos jautājumos, un, galu galā — piramīdas neizdomāja katoļi... 
Pilnīgi iespējams, ka gaišzilā krāsa katoliskajā simbolikā ir Jaunavas Marijas krāsa (šo apgalvojumu neizdevās pārbaudīt), taču krāsu izmantojums karogos nav tik nepārprotams, lai to precīzi asociētu tikai ar reliģiskiem pirmsākumiem — tad jau arī ANO jāuzskata par katoļu veidojumu un kur tad vēl protestantiskās Zviedrijas karogs vai gaišzilā krāsa daudzo islāmticīgo, budistu un vēl citādas reliģijas kopjošo Āzijas un Āfrikas valstu karogos. Attiecībā par 12 zvaigznēm skaidrojums ir tāds (atrodams oficiālajā ES mājas lapā), ka skaitlis 12 daudzu pasaules tautu kultūrās un mitoloģijās apzīmē pilnību un pabeigtību, bet aplis apzīmē vienotību un solidaritāti. Tāpēc arī 12 zvaigznes šodien nekādi nav saistītas ar valstu skaitu savienībā (1986. gadā, kad karogu apstiprināja, ES gan bija tieši 12 valstu) un to skaits ES karogā nemainās paplašināšanas gaitā. Ņemot vērā to, ka šajā skaidrojumā ir atsauce uz kultūru un mitoloģiju, kā arī to, ka 12 zvaigznes aplī tiešām tiek plaši izmantotas katoļu svētbildēs, var pieņemt, ka zināma katoļu baznīcas ietekme šajā simbolā tomēr ir vērojama. Attiecībā uz datumu sakritību un dažādiem izteikumiem — gadsimtu gaitā izveidojies tā, ka gandrīz visas 365 dienas gadā ir kaut kādā veidā reliģiski atzīmējamas, tādēļ nopietnu saistību te saskatīt grūti, bet, manipulējot ar dažādiem izteikumiem, var pierādīt visu ko. Kopumā vērtējot, šī teorija nav pilnībā pārliecinoša, kaut gan ideja par to, ka katoļu baznīca varētu stiprināt savu ietekmi Eiropā, nojaucot nacionālās robežas un atjaunojot kaut ko līdzīgu Svētās Romas impērijai, ir ilgāku pārdomu vērta. 
ES un brīvmūrnieki 
Kā smejies, neviena lieta šai pasaulē nevar iztikt bez masonu garajām rokām, un arī Eiropas Savienībai, šķiet, no tā nav izdevies izvairīties. Arī šīs — masonu sazvērestības — teorijas izcelsme meklējama reliģiskajos informācijas avotos — šoreiz tajos, kas tuvi katoļu baznīcai. Tas izskaidrojams ar to, ka katoļu baznīcas un brīvmūrnieku konflikts ilgst jau vairāk nekā divus gadsimtus — kopš Franču revolūcijas. Katoļu baznīca un arī pietiekami plaša pārējās sabiedrības daļa uzskata, ka masoni vainojami gandrīz visās pēdējo gadsimtu revolūcijās un baznīcas ietekmes norietā Eiropā. Masonu ietekmes pierādīšanai parasti tiek piesauktas neatkarības cīņas Amerikā, Franču revolūcija un Oktobra revolūcijas Krievijā, taču tieši tie ir visdiskutablākie fakti, jo, lai gan masonu ietekme tajās neapšaubāmi vērojama, var vēl ļoti strīdēties par viņu noteicošo lomu. 
Daudz noteiktāka un arī pašu masonu ne tik noliegta ir viņu ietekme uz buržuāziskajām revolūcijām Itālijā, Spānijā, Portugālē, Meksikā, kas tika sagatavotas un vadītas ar slepeno biedrību palīdzību. Masoni aktīvi piedalījušies arī Kubas, Filipīnu un daudzu Dienvidamerikas valstu neatkarības kustībās. Kā viegli pamanīt, visas minētās ir katoliskas valstis, kurās masoni izplatīja buržuāziskā liberālisma un antiklerikālisma idejas, un tās bieži vien beidzās ar fizisku izrēķināšanos ar katoļu baznīcas amatpersonām, kas parasti nostājās status quo pusē. Ideoloģiskā līmenī katoļu baznīcai pret masonu uzskatiem ir nopietni iebildumi — lai arī oficiālā katoļu baznīca viņus neapvainoto sātanismā tieši (to dara citi reliģiskie avoti), tomēr katoļu baznīca (arī daži protestantisma virzieni) uzskata, ka masonismu "vada vai tam palīdz" "ļaunuma atbalstītāji" (bulla Humanum Genus), bez tam masonisma uzskati ir ļoti tuvi gnosticismam, kas ir pirmais lielais "ķecerīgais" virziens agrīnajā kristīgajā baznīcā — cīņa ar to baznīcai aizņēma vairākus gadsimtus. Īsi sakot, katoļu baznīca savu naidīgo attieksmi pret masonismu paudusi daudzkārt: divu pāvestu bullās — Klementa XII (Eminenti Apostolatus Specula, 1738) un Leo XIII (Humanum Genus, 1884), bez tam arī citu prelātu izteikumos — 1999. gadā masonismu oficiāli nosodīja Vācijas kardināls Valters Kaspers (starp citu, viens no pāvesta amata kandidātiem pēdējās pāvesta vēlēšanās) un 2004. gadā Meksikas kardināls Norberto Rivera (vēl viens pāvesta amata kandidāts). 
Ticīgo argumenti par labu brīvmūrnieku ietekmes pamatojumam Eiropas Savienībā ir šādi — virkne ar ES saistītu amatpersonu, piemēram, Eiropas kustības līderi 40. gadu beigās un 50. gadu sākumā bija masoni. Masons esot arī nule caurkritušās Eiropas jaunās konstitūcijas projekta autoru grupas vadītājs un bijušais Francijas prezidents Valerī Žiskārs d"Estēns. Ziņojumi par masonu ložu darbību ir saņemti arī ES kontrolējošajās institūcijās, par to rakstījuši un runājuši Rietumeiropas mediji. Taču ticīgos visvairāk uztrauc virkne pēdējo gadu notikumu, kas tiek saistīti ar masonu un sociālistu inspirēto sekulārisma vilni Eiropā — atteikšanās iekļaut Eiropas Konstitūcijas projektā atsauci uz Dievu un kristīgajām vērtībām, reliģisko simbolu aizliegums Francijas skolās, Itālijas komisāra Roko Butiljones neapstiprināšana amatā Barozu komisijā, kā arī virkne citu procesu pēdējos gados, kas liecina par arvien pieaugušu sekulārisma vilni ES. Šie procesi ticīgo apziņā tiek saistīti ar masoniem un sociālistiem — politisko kustību, kas jau kopš savas izveidošanas tiek uzskatīta par masonu ietekmētu, jo daudzas sociālistu idejas sasaucas masonu idejām. 
Patiesības graudi 
Runājot par šo argumentu pamatotību, pārbaudīt ES amatpersonu, tai skaitā V. Žiskāra d"Estēna, piederību pie masonu ložas nav iespējams, taču pati iespēja ir pilnīgi reāla — tiek uzskatīts, ka 0,6% Francijas iedzīvotāju pieder pie dažādām masonu ložām un šie procenti koncentrēti tieši politiskajā un biznesa elitē. Liecības par masonu ložu klātbūtni Eiropas Savienības institūtos balstītas uz tādu pietiekami autoritatīvu mediju kā The Economist vai BBC viedokli, kā arī vairāku deputātu izteikumiem šajā sakarā. "Eiropas Parlamentā pastāv spēcīgs masonu tīkls, kas palīdz saviem biedriem slēpt koruptīvus darījumus," rakstīja The Economist 1992. gadā. Savukārt runājot par pēdējo gadu notikumiem, domas dalās — atsauces uz kristīgajām vērtībām neiekļaušanu parasti skaidro ar to, ka šāda atsauce varētu nepatikt Eiropā jau dzīvojošajiem islāmticīgajiem, kā arī varētu bremzēt turpmāko Eiropas paplašināšanu, iekļaujot tajā islāmticīgo Turciju un Albāniju. Sajūsmu baznīcā neizraisīja arī lēmums par reliģisko simbolu aizliegumu franču skolās — lai gan vismanāmāk no šā lēmuma cieta musulmaņi, tomēr arī katoļi vairs nedrīkst demonstrēt savus krustiņus. Par nopietnāku gadījumu jāuzskata Roko Butiljones kandidatūras izgāšana Eiroparlamentā viņa izteikumu par sieviešu un geju lomu sabiedrībā dēļ, kuros viņš faktiski tikai atkārtoja oficiālo katoļu baznīcas pozīciju. Šeit mēs saskaramies ar situāciju, kurā, baidoties no visai nepierādāmās iespējas, ka varbūt varētu tikt diskriminēti geji, ļoti konkrēti tika diskriminēts cilvēks, kurš pauda tikai tradicionālos un baznīcas atbalstītos morālos uzskatus. Faktiski šis gadījums nozīmē, ka cilvēku ar tradicionāliem morālajiem uzskatiem darbā vadošajos ES amatos pieņem tikai tad, ja viņš samelo, jo, kā izteicās Itālijas laikraksts Corriere della Sera, neviens patiess katolis nepateiks, ka homoseksuālisms ir morāli pieņemams. 
Ir arī citi procesi, kas uztrauc ticīgos: Polija baidās, ka ES var to piespiest atcelt savu likumdošanā nostiprināto abortu aizliegumu. ES tiesa jau mēģināja piespiest Grieķiju atcelt aizliegumu sievietēm ieiet Atosa kalna (Mount Athos) vīriešu klosterī, uzskatot to par dzimumu līdztiesības pārkāpumu. Jāpiebilst, ka šajā vietā sievietes nav spērušas kāju gandrīz tūkstoš gadus un, Grieķijai pievienojoties ES, mūku kopienu neaizskaramība tika nostiprināta pievienošanās līgumā. Homoseksuālo ģimeņu atzīšana pamazām tiek panākta citai pēc citas sekojošās valstīs, un runa nav tikai par Skandināviju, kurā tās tiek atzītas jau ilgāku laiku — nesen arī katoļticīgā Spānija pieņēma lēmumu legalizēt geju laulības. Tāpat lielākajā daļā Eiropas jau runā par tādām lietām kā aborti un eitanāzija kontekstā ar jēdzieniem "vienlīdzība" un "taisnīgums", bet katoļu baznīcas un citu abortu pretinieku pozīcija bieži vien tiek raksturota kā "atpalikusi" un "netaisnīga". Tāpat ticīgos uztrauc baznīcu neatkarības jautājums un jautājums par to, vai Eiropas likumdošana nepiespiedīs pieņemt ateistus darbā baznīcās, lai viņi netiktu diskriminēti savu reliģisko uzskatu dēļ. 
Kopumā šī teorija balstās uz grūti noliedzamiem faktiem, ka virkne pēdējo gadu norišu Eiropas Savienībā ir nelabvēlīgas gan katoļiem, gan pārējiem par ģimeni un morāli tradicionālus uzskatus atbalstošiem cilvēkiem. Vājākais šīs teorijas punkts ir tieši masonu "garās rokas" pierādīšana: ja pilnībā pieņem uzskatu, ka visas kreisās un liberālās kustības Eiropā ir brīvmūrniecības ietekmētas, tad tas šķiet pārliecinoši, bet, ja pavīd kaut šaubu ēna, tad masonu sazvērestības teorija īsti neturas kopā. 
ES un CIP 
Visvairāk neapstrīdamu faktu ir apgalvojumos par to, ka vismaz Eiropas Savienības pirmsākumi ir cieši saistīti ar amerikāņu izlūkdienestu naudu. Te jāatgādina, ka pēc Otrā pasaules kara komunistisko partiju ietekme Eiropā bija tik liela, ka PSRS patiešām cerēja — tādās valstīs kā Itālija un Francija komunisti varētu nonākt pie varas vēlēšanu ceļā. Šo partiju ietekmes palielināšana nenotika bez PSRS finanšu palīdzības, kā arī bez masveidīgas komunistisko partiju amatpersonu apmācības gan politiskajās, gan arī spiegošanas iemaņās. Uz Rietumiem aizbēgušais KGB arhivārs Vasilijs Mitrohins savā grāmatā liecina, ka Maskava finansēja Itālijas komunistus, piešķirot partijas kontrolētām organizācijām bagātīgus kontraktus visdažādākajās nozarēs — no padomju naftas importa darījumiem līdz pat viesnīcu būvei pašā PSRS. Tā, piemēram, 1976. gadā Itālijas Komunistiskā partija no PSRS saņēma 6,5 miljonus ASV dolāru, un šajā gadā tai izdevās gūt rekordlielus panākumus vēlēšanās, iegūstot 34,5% balsu. PSRS uzskatīja, ka Eiropas apvienošanās novēršana veicinās komunistu uzvaru, un tāpēc aktīvi finansēja antiapvienošanās kustību. Skaidrs, ka CIP un pārējie Rietumu izlūkdienesti darīja tieši pretējo. 
Britu vēsturnieks Ričards Oldridžs raksta, ka slepenās operācijas ir galvenā atslēga pēckara Rietumeiropas notikumu izpratnei, kad ASV valdība, sastopoties ar arvien pieaugošo komunistu ietekmi Francijā un Itālijā, nolēma, ka strauja Eiropas apvienošana varētu novērst šīs briesmas. "Māršala plāns tika radīts ar mērķi veicināt Eiropas apvienošanos... Agrīnajos 50. gados Eiropas apvienošanās propaganda bija lielākā CIP operācija Rietumeiropā... Vairāk nekā 4 miljonu ASV dolāru piešķiršana Eiropas Kustībai starp 1949. un 1960. gadu bija izšķirošais faktors, kas ļāva panākt tautas masu atbalstu Māršala plānam, Šūmaņa plānam (Eiropas ogļu un tērauda savienības izveidošana), Eiropas aizsardzības savienībai un Eiropas Asamblejai. Tāpat, lai pretotos komunistu ietekmei, plaši tika finansētas nekomunistiskās kreisās un centra partijas. Vienlaikus tika sperti soļi, lai izvairītos no situācijas, kurā apvienotās Eiropas oponenti varētu apvainot tās aizstāvjus, ka tie aizstāv ASV intereses." 
Der Spiegel 1997. gadā rakstīja, ka "Konrāds Adenauers, Vinstons Čērčils un citi vadoši Eiropas politiķi piecdesmitajos gados saņēma naudu no CIP, lai finansētu propagandu par labu vienotai Eiropai un Eiropas Kustībai. Ar šīs naudas palīdzību tika izveidota starptautiska jumta organizācija visām eiropiešu grupām, kas darbojās ASV interešu vārdā. Saskaņā ar CIP vadītāja Allena Dallesa rīkojumu tika izveidota Apvienotās Eiropas Komiteja, kas sniedza slepenu finansējumu šīm grupām. Ar šīs naudas palīdzību tika organizēts un apmaksāts kanclera Adenauera brauciens uz Ņujorku 1953. gadā, kura laikā viņš paziņoja par Eiropas apvienošanos; tika organizētas simtiem Eiropas apvienošanos atbalstošas konferenču, divas reizes izglābta no bankrota Eiropas Kustība, kuras goda priekšsēdētājs bija Adenauers. Šī iesaistīšanās izmaksāja CIP trīs līdz četrus miljonus dolāru, vairāk nekā pusi naudas, kas bija CIP rīcībā šajā laikā". 
Tam, ka Eiropas apvienošanās pirmsākumi cieši saistīti ar CIP operācijām, patiešām, ir pietiekami daudz pierādījumu, tie ir plaši pieejami un publiskoti. Sarežģītāk ir vērtēt to, kas notiek vēlāk, pēc tiešu komunisma uzvaras draudu novēršanas Rietumeiropā. Ņemot vērā, ka publiski atzīties sabiedroto izspiegošanā nav glīti, materiālu par šo tēmu ir daudz mazāk. Tomēr, kā raksta Sunday Times, 1996. gadā Eiropas Parlaments uzaicināja britu komunikāciju ekspertus, lai novērstu amerikāņu aģentu ielaušanos EP datoros. Bez tam Francijas un Japānas valdības publiski ir vainojušas ASV, ka tās ielaužas šo valstu sakaru tīklos, lai iegūtu informāciju par tirdzniecības noslēpumiem, kā arī informāciju par Eiroparlamenta deputātu veselības stāvokli, lēmumu projektus, saraksti un citus privāta rakstura datus. 2000. gadā CIP direktors Džeimss Vūlsijs laikrakstam The Wall Street Journal deva atbildi: "Jā mani dārgie kontinentālās Eiropas draugi, mēs jūs izspiegojam .. Eiropas Parlamenta pašreizējais ziņojums par Echelon (Echelon — amerikāņu satelītu un citu spiegošanas līdzekļu kopums, kas, kā tiek uzskatīts, ļauj noklausīties gandrīz jebkuras telefona sarunas, lasīt faksus, e-pastus visā pasaulē. — aut. piez.) ir radījis niknus apvainojumus no kontinentālās Eiropas, ka ASV izlūkdienesti zog tehnoloģiskos noslēpumus no Eiropas uzņēmumiem un nodod tos amerikāņu kompānijām, lai palīdzētu tām konkurēt. Mani eiropiešu draugi, esiet reālisti .. Vairums Eiropas tehnoloģiju nav zagšanas vērtas .. mēs jūs izspiegojam tāpēc, ka jūs dodat kukuļus .. un dodat tos daudz. Un jūsu valdības tajā līdzdarbojas, jo vairākās Eiropas valstīs kukuļdošana joprojām ir iemesls, lai samazinātu nodokļus." 
Komentāri lieki. Amerikāņu izlūkdienesta aktīvai līdzdalībai ES pagātnē un tagadnē pierādījumu, šķiet, pietiek. Kas attiecas uz Džeimsa Vūlsija teikto, tas skan interesanti arī Latvijā. Bet ko šīs trīs teorijas īsti liecina par Eiropas Savienību, katrs var izspriest pats. It īpaši pašlaik, kad, kā nesen teica Luksemburgas premjerministrs Žans Klods Junkers, Eiropa nav krīzē — tā ir dziļā krīzē. 

Valdībās un partijās...

Knišļu un plūdu radīto zaudējumu kompensēšanai plānots atvēlēt miljonu latu 
LETA  06/27/05     Zemkopības ministrija (ZM) plāno no šogad nacionālajās subsīdijās paredzētajiem līdzekļiem novirzīt miljonu latu zaudējumu kompensācijām knišļu uzbrukumos un plūdos cietušajām saimniecībām, aģentūra LETA uzzināja ministrijā.
Plūdu radīto materiālo zaudējumu daļējai segšanai plānots piešķirt 700 000 latu, bet kompensācijām par dzīvniekiem, kas krituši no kukaiņu kodumiem, - 300 000 latu. No subsīdijām 18 860 latus plānots novirzīt izdevumiem par veterināro zāļu un aizsardzības līdzekļu iegādi knišļu sakosto mājlopu ārstēšanai.
Līdzekļi knišļu uzbrukumos un plūdos cietušajām saimniecībām rasti, pārdalot subsīdiju programmās "Investīciju veicināšana lauksaimniecībā", "Lauksaimniecības nozaru riska samazināšanai" un "Ieguldījumiem lauksaimniecībā" neizlietoto finansējumu.
Kā aģentūru LETA informēja ZM, ministrijas sagatavotie grozījumi noteikumos par valsts atbalstu lauksaimniecībai 2005.gadā un tā piešķiršanas kārtību nosūtīti saskaņošanai Lauksaimnieku organizāciju sadarbības padomei. Izmaiņas normatīvajā aktā uz Ministru kabinetu iecerēts virzīt nākamnedēļ.
ZM sagatavotajā noteikumu grozījumu projektā teikts, ka to mērķis ir ar subsīdijām daļēji kompensēt dabas katastrofā - plūdu un knišļu uzbrukumos - radītos materiālos zaudējumus lauksaimniecības produktu ražotājiem.
LETA jau ziņoja, ka ilgstošo lietavu radīto plūdu dēļ maijā applūda sējumi, pļavas un ganības un lauksaimnieki visā Latgales reģionā nonāca krīzes situācijā.
Mitrums, kas Latgalē bija vērojams pēc spēcīgajām lietavām un plūdiem, veicināja knišļu - sīku, druknu, odiem līdzīgu kukaiņu - vairošanos. Kukaiņu izplatīšanos veicināja arī vēlais pavasaris un Latvijā pāris dienu valdošais karstais laiks. No šo kukaiņu kodieniem sešos Latvijas austrumu rajonos gāja bojā vairāk nekā 500 mājlopu. 

Jēkabsons: zemo algu dēļ valsts drošības sistēma ir krīzes priekšvakarāDELFI  06/27/05     Iekšlietu ministrs Ēriks Jēkabsons (LPP) uzskata, ka valsts drošības sistēma ir krīzes priekšvakarā, jo zemā atalgojuma dēļ darbu policijā masveidā pamet pieredzējušie speciālisti. 
Iekšlietu ministrijas Preses un sabiedrisko attiecību birojs informēja, ka tikai šogad piecos mēnešos darbu iekšlietu dienestos, lielākoties Valsts policijā, pametuši 450 cilvēki, no kuriem lielākā daļa ir ar piecu līdz desmit gadu darba stāžu iekšlietu sistēmā. “Tie ir pieredzējuši, taču vienlaikus vēl jauni un perspektīvi darbinieki,” norāda ministrs, pamatojot nepieciešamību palielināt ministrijas darbinieku algas. 
Valsts policijas skola šopavasar pirmo reizi kopš tās dibināšanas nav spējusi nokomplektēt mācību grupu, savukārt Valsts robežapsardzības koledžā mācīties vēlošo jauniešu skaits šogad, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, bija desmit reizes mazāks, kas liecinot par situācijas nopietnību. Nepietiekams ir arī Iekšlietu ministrijas materiāli tehniskā aprīkojuma nodrošinājums. 
Iekšlietu ministrijā izstrādātais algu paaugstināšanas projekts ļaus saglābt tikai pašu elementārāko - nodrošināt sabiedrisko kārtību uz ielas un masu pasākumos. 
Atliekot problēmas risinājumu, interpretējot to kā “populistisku”, tiek apdraudēta valsts iekšējā drošība, “Iedzīvotāju drošība un sabiedriskā kārtība bez šaubām pieder pie valsts prioritārajiem pienākumiem un šī nav tā tēma, par kuru vajadzētu uzsākt politisku tirgu,” , uzskata ministrs. 
Investīcijas Iekšlietu ministrijas materiāltehniskajā bāzē un darbinieku atalgojumā pēdējos 15 gados bijušas simboliskas un novēlotas. “Ja strīdi par nepieciešamību investēt sabiedriskās drošības nodrošināšanā arī turpmāk būs noturīga tradīcija mūsu valsts dzīvē, tad mēs riskējam kļūt par starptautiskas blamāžas objektu,” norāda Jēkabsons. 
Jau tagad jārēķinās, ka 2006.gada pasaules hokeja čempionāta drošības organizēšana prasīs ievērojamas investīcijas. “Tāpat nedrīkst aizmirst, ka esam arī Eiropas Savienības austrumu robeža, un mums allaž ir jāpatur prātā, ka drošība mūsu valstī vairs nav tikai mūsu valsts iekšējā lieta,” atzīmē ministrs. 
Ministrs uzskata, ka viņa pienākums ir uzturēt šāda darba algas paaugstināšanas prasību valdības priekšā, norādot uz tās prioritāti un neatliekamību. Algu paaugstināšanas koncepcija ir minimālā nepieciešamā, lai nepieļautu krīzi. 
Likvidēta ‘Zīgerista partija’LETA  06/27/05    Pagājušajā nedēļā likvidēta politiskā organizācija "Tautas kustība Latvijai" jeb tā sauktā Zīgerista partija, informēja UR Sabiedrisko attiecību nodaļā. 
Šīs un vēl divu partiju - Latvijas Nacionālās reformu partijas un nacionālās savienības "Namejs" - likvidāciju reģistrs uzsāka pērn oktobrī, aicinot pieteikties iespējamajiem kreditoriem. 
Latvijas Nacionālā reformu partija tika likvidēta maijā. 
Pagājušajā nedēļā politisko organizāciju reģistrā tika ierakstīta arī viena jauna partija - "Rēzeknes Jaunsaimnieks". Kopumā reģistrā ir 68 politiskās organizācijas. 
Vaidere satraukta par valsts neieinteresētību darbaspēka aizplūšanāDELFI  06/27/05    Eiropas Parlamenta (EP) deputāti Inesi Vaideri (TB/LNNK-UEN) uztrauc informācijas trūkums par ārzemēs strādājošiem Latvijas iedzīvotājiem un viņa uzskata, ka nepieciešama steidzama darbaspēka aizplūšanas analīze. 
Vaideres palīgs Jānis Aizsanieks informēja, ka Vaidere vērsusies pie ekonomikas ministra Krišjāņa Kariņa, lūdzot sniegt informāciju par Latvijas iedzīvotājiem, kas devušies strādāt uz citām ES valstīm. Deputāte lūdz arī izvērtēt, kā šī migrācija ietekmē Latvijas ekonomiku un kādas ir Ekonomikas ministrijas ieceres šīs ietekmes iespējamo negatīvo seku mazināšanai. 
Ministrija savā atbildē norādījusi, ka pašreiz valsts pārvaldes institūciju rīcībā nav informācijas par ārvalstīs strādājošo Latvijas iedzīvotāju skaitu, nav veikta arī analīze par iedzīvotāju aizplūšanas ietekmi uz Latvijas ekonomiku. 
Vaidere norāda, ka “tā ir nepieņemama situācija”. Viņasprāt, Latvijai ir jābūt ieinteresētai darbaspēka neaizplūšanā uz ārvalstīm. 
“Ekonomikas ministrija ir iekļuvusi apburtajā lokā secinot, ka, lai iedzīvotāji izvelētos strādāt Latvijā, ir nepieciešams valsts labklājības pieaugums. Bet lai panāktu ekonomikas attīstību, ir vajadzīgs kvalificēts darbaspēks. Taču ministrijai nav pat pamatinformācijas par darbaspēka aizplūšanas apjomiem. Šāda analīze ir steidzami nepieciešama, lai labklājības pieauguma veicināšana būtu iespējama,” norāda Vaidere. 
Valdība vienojas valstij piederošās VN akcijas pārdot biržā 
LETA  06/28/05   Ministru kabinets šodien slēgtā sēdē atbalstīja Ekonomikas ministrijas (EM) ierosinājumu valstij piederošos 40,35 miljonus AS "Ventspils nafta" (VN) akciju, kas veido 38,62% no uzņēmuma pamatkapitāla, realizēt ar biržas starpniecību.
Privatizācijas aģentūrai (PA) uzdots valstij piederošās VN kapitāldaļas pārdot par pēc iespējas augstāko cenu.
Valdība noteikusi, ka 31% VN akciju cena nedrīkstēs būt zemāka par šodien Rīgas Fondu biržā (RFB) noteikto - 1,8 lati par akciju, žurnālistus informēja Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP).
Savukārt pārējām valstij piederošajām VN akcijām, izstrādājot privatizācijas nosacījumus, minimālā pārdošanas cena jau ir noteikta.
PA pēc trīs mēnešiem valdību ir jāinformē par paveikto VN akciju pārdošanas sakarā.
Ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš (JL) žurnālistiem sacīja, ka VN akcijas varētu tikt piedāvātas gan RFB, gan arī kādā citā starptautiskā biržā. Par to izlems PA.
Kā ziņots, EM secinājusi, ka pārdot valstij piederošās VN akcijas var, izmantojot divus modeļus. Viens no tiem ir realizēt akcijas biržā, izplatot tās finanšu investoriem, bet otra iespēja ir piesaistīt stratēģisko investoru. Lai arī investoru piesaistīt būtu izdevīgāk, ja tas spētu nodrošināt naftas plūsmu pa cauruļvadu, līdz šim tomēr neesot izdevies radīt šādas kompānijas interesi. Arī VN izveidotā darba grupa stratēģiskā investora piesaistei neesot ziņojusi par panākumiem, norāda EM.
EM uzskata, ka no finansiālā viedokļa valstij saglabāt savā īpašumā VN akcijas nav izdevīgi. Tā kā valstij pieder mazāk par pusi akciju, tā būtiski nevar ietekmēt uzņēmuma darbību. Valsts uzņēmumā darbojas kā finanšu investore, kuras mērķis būtu gūt peļņu vai nu no uzņēmuma dividendēm, vai arī no akciju vērtības palielināšanās, taču pēdējos gados VN peļņa ir samazinājusies un dividendes netika maksātas.
Marta sākumā valdība uzdeva ekonomikas ministram uzsākt sarunas ar citiem VN akcionāriem par vienotas akciju paketes izveidošanu un valsts kapitāla daļu pārdošanu atklātā izsolē. Tomēr VN lielākais akcionārs AS "Latvijas naftas tranzīts" vairākkārt noraidījis ekonomikas ministra aicinājumu tikties, tādējādi, pēc Kariņa teiktā, demonstrējot nevēlēšanos sākt sarunas ar valdību.
Līdz ar to EM secināja, ka iespējami izdevīgāko VN valsts kapitāla daļu atsavināšanas variantu, izveidojot vienotu akciju paketi un to pārdodot atklātā izsolē, šobrīd nav iespējams realizēt. 

Nacisma upuru godinātājus biotopa dēļ nesodīs
Imants Vīksne,  NRA  06/28/05    Atbildīgās vides institūcijas pēc Neatkarīgās vakardienas publikācijas attapušās, ka piedzīt videi nodarītā kaitējuma kompensāciju par Šķēdes kāpās uzbūvēto piemiņas memoriālu kara laikā nošautajiem cilvēkiem būtu amorāli.
Atklātais sabiedriskais fonds Liepājas ebreju mantojums, visticamāk, no maksāšanas tiks atbrīvots – organizācijai tik vien jāizdara, kā jāpārsūdz Liepājas reģionālās vides pārvaldes lēmums Valsts vides dienestam. Fonda tehniskais direktors Jakovs Berlins atzina, ka šāds pavērsiens būtu patiesi iepriecinošs. "Pretējā gadījumā iznāk, ka jāmaksā par to, ka mūsu senčus te nošāva," spriež iniciatīvas grupas pārstāvis.
Memoriāls tika atklāts jūnija sākumā vietā, kur otrā pasaules kara laikā nacisti nogalināja 15 līdz 27 tūkstošus cilvēku. Neatkarīgā vakar rakstīja, ka par būvdarbu gaitā pelēkās kāpas biotopam nodarīto kaitējumu holokausta upuru godinātājiem jāsamaksā 32 960 latu, kaut arī piemiņas vietas ierīkošanai ekskluzīvu atļauju piešķīra Ministru kabinets. Tādējādi valsts nevis pateiktos par Latvijas sabiedrībai pasniegto dāvanu, bet gan piedzītu maksu par tās pieņemšanu.
Vides ministrs Raimonds Vējonis secinājis, ka šī nu reiz ir tā situācija, kad kompensācija nebūtu pieprasāma. 
Personīgi ministra varā neesot atbrīvot memoriāla cēlājus no maksāšanas, taču "vides dienestā ir pozitīvi noskaņoti ļaudis", priekšnieka teikto atstāstīja viņa padomnieks Didzis Jonovs. 
Valsts vides dienesta ģenerāldirektors Vilis Avotiņš spriež, ka Liepājas reģionālajai vides pārvaldei formāli neesot ko pārmest – kompensācija aprēķināta saskaņā ar likumu. Tomēr konkrētajā gadījumā priekšrakstu izpratne esot pārāk burtiska: "Šī nav peļņu nesoša būve. Šis ir piemineklis cilvēciskajām vērtībām, un ne par kādu kaitējumu te nevar būt ne runas." V. Avotiņš piebilst, ka dienestam vispirms jāsaņem lēmuma pārsūdzība, tomēr jau tagad varot spriest, ka iepriekšējā lēmuma anulēšana nebūšot traktējama kā likumpārkāpums. Valdības lēmumā būvniecība akceptēta, neizvirzot nekādus papildu nosacījumus. 
Iespējams, ka Liepājas reģionālās vides pārvaldes pārcenšanās ir saistīta ar tās priekšnieka Leonīda Zeļenska atrašanos ministrijas melnajos sarakstos. Iepriekš amatpersona ir sodīta par biznesa apbūves atļaušanu kāpu zonā Rucavā. Vēl viņam tikusi izteikta piezīme par nepietiekamu padoto darbinieku rīcības kontroli. Cenas aug, valdība tikai domā 
Evija Ercmane,  Diena  06/28/05    Visvairāk nepasargātie no augstās inflācijas ir maznodrošinātie. Hiperinflācija nedraudot
Ja inflācija netiks apkarota, turpmākais cenu pieaugums vissmagāk ietekmēs maznodrošinātos iedzīvotājus, kuri par saviem nemainīgajiem ikmēneša ienākumiem varēs nopirkt arvien mazāk. Augot ražošanas izmaksām, Latvija var zaudēt konkurētspēju un, neieviešot eiro, arī starptautisko investoru uzticību. Turklāt nemitīgi augsta inflācija var palēnināt ekonomikas attīstību, tādējādi apturot Latvijas tuvošanos Eiropas attīstības līmenim. Šādas sekas ekonomisti prognozē, ja inflācija, kas jau gadu nav nokritusi zem 6%, tiks atstāta "pārslimošanai" un valdība nemēģinās to samazināt vismaz par dažiem procentpunktiem. 
Visefektīvākais paņēmiens, kas ir valdības arsenālā, ir budžeta deficīta samazināšana, proti, valsts tēriņu ierobežošana, uzskata Dienas aptaujātie ekonomisti, vienlaikus gan uzsverot, ka inflācija patlaban ir salīdzinoši neliela, tādēļ arī, atstāta pašplūsmā, graujošu postu tautsaimniecībai radīt nevar. Vēstures annālēs visbiežāk tiek stāstīts par ļoti augstas, vismaz divciparu inflācijas apkarošanas pieredzi un Latvijai analoga pieredze nav plaši aprakstīta. Piemēram, īri 1981.gadā piedzīvoja 20% inflāciju un centās to samazināt, ieviešot kredītu nodokli. Baltijas Starptautiskā ekonomikas politikas studiju centra direktors Alfs Vanags piebilda, ka tajā laikā Īrijā bijusi daudz nestabilāka monetārā politika, kas sakārtota sabalansēja valsts budžetu, un arī tas veicinājis inflācijas mitēšanos. 
Ekonomisti, kuri Latvijā inflāciju neparedz uzkāpjam virs 10%, uzskata, ka arī šeit būtu nepieciešama budžeta līdzsvarošana, proti, budžeta deficīta samazināšana.
Premjera padomnieks ekonomists Aigars Štokenbergs gan skaidro, ka šogad budžeta deficīts netiks samazināts zem 1,5%, jo "to neprasa Māstrihtas kritēriji". Savukārt nākamgad bezdeficīta budžets būtu iespējams, vienīgi iesaldējot algas vai samazinot investīcijas. "Darba algas iesaldēšana būtu visefektīvākais instruments inflācijas ierobežošanai, bet mēs nesteigsimies ar to, jo jau šogad darbu iekšlietās pametuši 415 policisti," norāda A.Štokenbergs. 
Tieši algu iesaldēšana sabiedriskajam sektoram kā ierocis cīņā ar inflāciju, tika izmantota Lielbritānijā, kad pasaulē pieaugušo naftas cenu dēļ turpat divus gadus tur inflācija turējās 26% līmenī. A.Vanags gan atzīst, ka algu "iesaldēšana" Lielbritānijā sastapās ar asu sociālo neapmierinātību. Turklāt tolaik kā vēl viens ierocis Lielbritānijā tika izmantota monetārās politikas stiprināšana. Tā Latvijā jau pēdējos desmit gadus ir sakārtota, turklāt pēc 1.janvāra, kad lats ir piesiets eiro, Latvijas Bankai (LB) daudzi ieroči kļuvuši ierobežoti — refinansēšanas likmes, obligāto rezervju noteikšana. Tieši šos divus paņēmienus LB vairākkārt izmantoja pērn.Tādējādi visreālākais ierocis cīņā ar inflāciju Latvijā ir budžeta deficīta samazināšana. Rīgas ekonomikas augstskolas pasniedzējs Andris Strazds uzskata, ka ir iespējams ieviest bezdeficīta budžetu, neapcērpot ne algas, ne investīcijas. "Iekšzemes kopprodukts mums būtiski pieaug, un, arī ja finansējumu nepalielina procentuāli, tad faktiskajās cenās tērējamie līdzekļi var pat pieaugt."
Par spīti nemitīgi augstajai inflācijai, ekonomisti noliedz auļojošās vai hiperinflācijas draudus. Hiperinflācija Latvijā tika piedzīvota 1992.gadā, kad gada laikā cenas palielinājās par teju 1000%, taču patlaban tāda Latvijā atkārtoties nevar, jo pastāv atšķirīga, no Krievijas naudas drukājamās mašīnas neatkarīga monetārā politika. 
Taču reāls drauds ir eiro neieviešana 2008.gadā. "Neveicot konkrētus pasākumus inflācijas mazināšanai, Latvijas ekonomika tik strauju izaugsmi kā pērn var arī vairs nepiedzīvot. 
Turklāt, ja iecerētājā laikā neizpildām eiro ieviešanai nepieciešamos kritērijus (arī zema inflācija), tas varētu mazināt Latvijas starptautiskos kredītreitingus un uzticību investoru acīs," uzskata LB Latvijas Bankas Monetārās politikas pārvaldes vadītājs Helmūts Ancāns.
Ekonomistiem nav vienota viedokļa par to, vai inflācija ir straujas valsts attīstības neatņemama sastāvdaļa, taču ir skaidrs, ka inflāciju tik augstu uzdzinušas pasaules tirgus svārstības, proti, pieaugošās naftas un gāzes cenas, taču tikpat būtiski ietekmējusi arī iekšējā pieprasījuma palielināšanās — cilvēkiem tiek palielinātas algas, pieejamāki kļūst kredītresursi, tādēļ var vairāk tērēt un par precēm maksāt arī dārgāk. 
Līdz šim valdībā apspriests būtībā viens inflācijas apkarošanas priekšlikums, proti, ekonomikas ministra Krišjāņa Kariņa ierosinājums samazināt pievienotās vērtības nodokli (PVN) pārtikai. "Tā būtu kļūda, jo samazinātos nodokļu ieņēmumi un ciestu maznodrošinātie. Drīzāk vajadzētu šai šaurajai grupai indeksēt pensijas un pabalstus, un tas neradītu būtisku spiedienu uz inflāciju," uzskata ekonomists Uldis Osis. 
Inflācijas apkarošanas pasākumu plāna izstrādāšanai izveidota darba grupa, kurā piedalās Ekonomikas ministrijas, Finanšu ministrijas un LB pārstāvji. Tuvāko triju nedēļu laikā tajā citu starpā tiks apspriesti arī PVN samazināšanas un kredītu nodokļa jautājumi.
***
Viedokļi par iespējamiem inflācijas ierobežošanas veidiem
Aigars Štokenbergs, premjera padomnieks ekonomikas jautājumos:
Hipotekāro un patēriņa kredītu nodoklis 
- Pēc būtības nozīmē paaugstināt procentu likmes, kas atturēs kredītņēmējus un ierobežos inflāciju. Sekas — nobremzēsies pakalpojumu sektors, piemēram, var tikt zaudētas darba vietas celtniecībā.
PVN samazināšana pārtikai 
- Tikai veicinās inflāciju, jo pieaugs pieprasījums pārtikas produktiem un dzīs cenas uz augšu. Vēl viens risks — budžeta deficīta pieaugums, ja samazināsies PVN ieņēmumu apjomi.
ES fondu naudas apjomu ierobežošana
- Jo mazāk Eiropas naudas, jo mazāks inflācijas līmenis. Taču mūsu mērķis ir modernizēt ražošanu, attīstīt darba tirgu un ģenerēt papildus kopproduktu, no kā nevar atteikties.
Algu "iesaldēšana" sabiedriskajā sektorā
- Pluss ir tāds, ka cilvēkiem nebūs naudas, lai nopirktu preces, un to cenas nevarēs celt, rezultātā apstāsies inflācija. Bet tad šie darbinieki pametīs valsts sektoru un dosies uz Īriju.
Valsts investīciju un iepirkumu iesaldēšana
- Inflāciju bremzējošs pasākums, jo apgrozībā būs mazāk naudas, taču būs bezdarbs nozarēs, kas ir saistītas ar valsts investīcijām. 
Roberts Remess, Ekonomistu apvienības 2010 eksperts:
Hipotekāro un patēriņa kredītu nodoklis 
- Varētu būt problēmas ar administrēšanu; nedomāju, ka valstij ar fiskālās politikas instrumentiem vajadzētu iejaukties šajā jomā.
PVN samazināšana pārtikai 
- Var nedot gaidīto rezultātu uz patēriņa cenām, jo PVN samazināšanas efektu centīsies sadalīt katrs ražošanas — piegādes — tirdzniecības posms.
ES fondu naudas apjomu ierobežošana
- netiek pilnībā izmantoti ES fondi, nauda netiek novirzīta investīcijām un attīstībai; no ES fondu izmantošanas būtu daudz lielāks efekts nekā no nelielās valsts izdevumu samazināšanas. 
Algu "iesaldēšana" sabiedriskajā sektorā
- Tā kā valsts sektorā nodarbināti tikai ap 1/3 no visiem strādājošajiem, šis pasākums nebūtu īpaši efektīvs. Turklāt šajā sektorā ir jomas, kur algu iesaldēšanai būtu sociāli ļoti negatīvas sekas. 
Regulējamo cenu pieauguma aizkavēšana
- Šajā jomā regulējošām institūcijām ir savas iejaukšanās robežas, un, ja kāda tarifa pieaugums ir ekonomiski pamatots, paaugstinātais inflācijas līmenis valstī diezin vai ir arguments tā iesaldēšanai. Šajā jomā situācija var uzlaboties tikai sektoru liberalizācijas rezultātā.

Inflācija satrauc arī prezidenti
Bens Latkovskis,  NRA  06/28/05     Augsts inflācijas līmenis Latvijas sabiedrībā tiek uztverts ļoti saasināti.
Patēriņa cenu kāpums patlaban ir izvirzījies par vienu no galvenajām valsts ekonomiskajām problēmām, un arī Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, pirms Jāņiem uzstājoties Saeimā, izteica neapmierinātību ar valdības mazspēju cīņā ar inflāciju.
Maijā patēriņa cenas, salīdzinot ar pērnā gada maiju, bija cēlušās par 6,3%, un šis rādītājs ir augstākais starp 25 Eiropas Savienības dalībvalstīm. Prezidenti satrauc, kāpēc tieši Latvijā vērojams sevišķi straujš cenu kāpums. Patiesības labad jāpiebilst, ka pašreizējais inflācijas līmenis Latvijā šķiet salīdzinoši augsts, vienīgi raugoties no šodienas tendencēm attīstīto valstu ekonomikā, jo vēl astoņdesmitajos gados gan Eiropā, gan ASV valdība varētu lepoties, ja tām izdotos inflācijas līmeni nodzīt zem desmit procentu atzīmes. Arī tagad daudzas valstis, to skaitā Krievija, varētu sapņot par tādu inflācijas līmeni kā Latvijā. Tas nenozīmē, ka uz šo problēmu var raudzīties bezrūpīgi.
Tam ir vairāki iemesli. Pirmkārt, inflācija samazina reālo pirktspēju cilvēkiem ar fiksētiem ienākumiem. Otrkārt, tieši augstais inflācijas līmenis apdraud Latvijas iespējas 2008. gadā iestāties eirozonā. Treškārt, inflācija rada zināmu ekonomisko nestabilitāti, jo ir grūti veidot ilgtermiņa ekonomiskus plānus, apzinoties, ka finanšu resursi ar katru dienu kļūst mazvērtīgāki.
Diemžēl cīņa ar inflāciju ir sarežģītāka, nekā pirmajā brīdī varētu šķist. Visbiežāk tas tiek darīts, valstu centrālajām bankām palielinot refinansēšanas procentu likmes, bet valdībām iegrožojot izdevumus. Latvijas lats ir piesaistīts eiro, tāpēc kredītlikmju palielinājumam, ko varētu veikt Latvijas Banka, ir salīdzinoši mazs efekts, jo ikviens var ņemt kredītus eiro, kura kredītresursu cenu nosaka Eiropas Centrālā banka. Un valdībai samazināt tēriņus vienmēr ir politiski ļoti smags lēmums.
Augstā inflācija Latvijā ir saistīta ar ievērojami pieaugušo pieprasījumu. To izraisa kreditēšanās bums, arī Eiropas naudas ienākšana un jau ilgstoši augstais iekšzemes kopprodukta pieaugums. Turklāt vidējā darba samaksa pieaug straujāk nekā darba ražīgums. Atšķirīgo inflācijas līmeni starp Baltijas valstīm ekonomisti skaidro ar to, ka Igaunijā un Lietuvā tas bija zemāks jau pirms iestāšanās ES. SEB Unibankas galvenais analītiķis Andris Vilks uzskata, ka Latvijā varētu būt mazāka konkurence.
Līdzīgi uzskata Parex Asset Managament tirgus analīžu daļas vadītājs Zigurds Vaikulis, stāstot, ka Lietuvas kolēģi uz jautājumu, kāpēc Lietuvā ir zemāka inflācija, kā būtiskāko faktoru min "šaušalīgo konkurenci turienes mazumtirdzniecībā". Z. Vaikulis pieļauj, ka cenu līmeni ietekmē arī mentalitātes atšķirības. 
Interesantu variantu, kā ierobežot cenu kāpumu, piedāvā ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš. Viņa priekšlikums no patērētāju viedokļa šķiet ļoti pievilcīgs, proti, samazināt pievienotās vērtības nodokli (PVN) pārtikai no pašreizējiem 18 līdz 5 procentiem. Pēc K. Kariņa versijas, tas samazinātu patēriņa cenas par 2,9%, bet pārtikai – pat par 11 procentiem. Vairākums ekonomistu gan domā, ka šāda soļa efekts būtu īslaicīgs un cenas drīz vien atgrieztos iepriekšējā līmenī. Savu priekšlikumu K. Kariņš izvērsti aprakstījis laikrakstā Latvijas Avīze. Žēl vienīgi, ka rakstā ekonomikas ministrs ne ar pušplēstu vārdu nepiemin sava ierosinājuma ietekmi uz valsts budžetu.
No visiem nodokļiem tieši PVN valsts budžetā dod vislielāko ieguldījumu. Šogad PVN plānots iekasēt 577 miljonus latu, bet, ņemot vērā budžeta izpildi, tas varētu būt vēl vairāk. Pēc Finanšu ministrijas aprēķiniem, K Kariņa ideja samazinātu budžeta ieņēmumus par 130 miljoniem latu. Tas nozīmē – ja vēlamies nepalielināt budžeta deficītu, tad par šādu summu jāsamazina izdevumi.
Tieši budžeta izdevumu ierobežošana līdztekus kreditēšanas iespēju sašaurināšanai Latvijas gadījumā varētu būt vieni no efektīvākajiem inflācijas ierobežojošiem pasākumiem. To atzīst gan Latvijas Bankas prezidents Ilmārs Rimšēvičs, gan premjera padomnieks ekonomiskajos jautājumos Aigars Štokenbergs, gan banku analītiķi. Taču pašreizējos apstākļos, kad visi no valsts budžeta līdzekļus saņemošie burtiski kliedz par zemajām algām un draud streikot, samazināt budžeta izdevumus jebkurai partijai nozīmē gandrīz drošu nonākšanu politisko līķu rezervātā.
Kariņš steidzina Finanšu ministriju radīt priekšlikumu inflācijas mazināšanai
BBI  06/28/05    Ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš (JL), ņemot vērā augstās inflācijas negatīvo ietekmi uz tautsaimniecības attīstību, rosina Finanšu ministriju jau tuvākajās dienās sasaukt darba grupas sēdi, kas sagatavotu priekšlikumus kompleksam valdības rīcības plānam, lai ierobežotu inflāciju un nodrošinātu Eiropas Savienības vienotās valūtas ieviešanu Latvijā.Ekonomikas ministrs uzskata, ka šā jautājuma izskatīšana nav atliekama un valdībai jāpieņem konkrēts lēmums jau tuvāko nedēļu laikā. 
Lai bremzētu straujo inflācijas kāpumu un celtu iedzīvotāju dzīves kvalitāti, Ekonomikas ministrija izstrādāja un iesniedza valdībā priekšlikumus pievienotās vērtības nodokļa (PVN) likmju izmaiņām. 
Priekšlikumi paredz PVN likmes pārtikas produktiem samazināšanu no 18% līdz 5%, ieviešot to ar 2006. gada 1.jūliju. PVN likmes pazemināšana pārtikai palēninātu straujo inflācijas kāpumu Latvijā un samazinātu inflācijas spiedienu uz iedzīvotājiem. PVN likmes samazinājuma 2006. gada vidū ietekme atspoguļotos 2007. gada vidus inflācijas rādītājos, kad tiks vērtēta Latvijas gatavība iestāties Ekonomikas un monetārajā savienībā. Taču valdība 22. jūnija sēdē tā izskatīšanu atlika un uzdeva Finanšu ministrijai, iesaistot Ekonomikas ministriju un Latvijas Banku, mēneša laikā sagatavot priekšlikumus kompleksam rīcības plānam. 
Ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš pauž satraukumu, ka joprojām, kad ir pagājusi jau viena nedēļa no četrām, ko valdība atvēlēja Finanšu ministrijai kompleksa risinājuma izstrādāšanai, nav ne sasaukta darba grupas sēde un nav zināms, kad tā tiks sasaukta, ne dzirdēti kādi citi konkrēti priekšlikumi no valdības pārstāvjiem inflācijas samazināšanai. Krišjānis Kariņš uzskata: „Visi ekonomisti piekrīt, ka inflācija mūsu valstī ir nopietna problēma, kuras risināšanai nepieciešama valdības rīcība. Tāpēc valdībai jau tuvākajās nedēļās ir jāpieņem konkrēts plāns, kā samazināt inflāciju, izskatot visus priekšlikumus, tostarp arī Ekonomikas ministrijas piedāvāto pārtikas mazumtirdzniecības cenu samazināšanu, pazeminot PVN no 18% uz 5%. Ekonomikas ministrijas speciālisti ir gatavi piedalīties darba grupā, kā arī pats esmu atvērts diskusijai par citiem priekšlikumiem, taču nav sasaukta ne darba grupa, ne iesūtīti citi priekšlikumi.” 
KNAB pārsūdzēs tiesas lēmumu par Bodes atjaunošanu darbā
LETA  06/28/05    Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (KNAB) nolēmis pārsūdzēt Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesas spriedumu, ar kuru biroja Izziņas nodaļas priekšnieka amatā tika atjaunots Ilmārs Bode, apliecināja biroja priekšnieks Aleksejs Loskutovs. Pašlaik spriedums vēl nav pārsūdzēts, taču KNAB to nolēmis darīt, atzina Loskutovs, vēlreiz uzsverot jau iepriekš pausto, ka Bode nav cienīgs būt biroja amatpersona. 
Jau ziņots, ka Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa apmierināja Bodes prasību par viņa atjaunošanu amatā. 
Tiesa atzina par spēkā neesošu KNAB priekšnieka 2.marta rīkojumu par Bodes atstādināšanu no darba pienākumu pildīšanas un 11.aprīļa rīkojumu par disciplinārsodu, ar kuru Bode tika atbrīvots no darba birojā. 
Tiesa, pasludinot sprieduma rezolutīvo daļu, uzdeva KNAB Izziņas nodaļas priekšnieka amatā atjaunot Bodi un izmaksāt viņam kompensāciju 3684 latus, kas būtu vidējā izpeļņa par periodu no 2. līdz 7. martam un no 22. marta līdz 21. jūnijam. KNAB uzdots arī atmaksāt 217 latus - tiesas izdevumus. 
Tiesa Bodes iesniegto prasību apmierināja tikai daļēji. 
Bode pēc sprieduma pasludināšanas aģentūrai LETA sacīja, ka viņš vēl nevar pilnībā komentēt pasludināto spriedumu, taču esot apmierināts. Viņš arī nezināja, kad varēs atgriezties darbā, jo "šādus jautājumus izlemj ārsts". 
Cimdars: Jāaizliedz apstrīdēt vēlēšanu rezultātus
DELFI  06/29/05    Centrālās vēlēšanu komisijas (CVK) priekšsēdētājs Arnis Cimdars ir pārliecināts, ka balsu uzpirkšanas problēmu vēlēšanās nevar atrisināt, grozot vēlēšanu likumu, jo likumi nemainīs vēlētāju tikumus, tādēļ svarīgāk ir aizliegt ieinteresētajām pusēm apstrīdēt vēlēšanu rezultātus.
Laikraksta “Diena” trešdien publicētajā komentārā Cimdars norāda, ka sabiedriskās domas pētījumi liecina – 17% balsstiesīgo būtu gatavi pārdot savu balsi par naudu vēlēšanās, ja vien rastos tāda izdevība, balss pārdošanā neko nosodāmu nesaskata 18%, bet 21% vēlētāju šī problēma maz uztrauc. Vēlētāju attieksmi nav iespējams mainīt, grozot vēlēšanu likumu, jo šādu attieksmi rada bezdarbs, nabadzība, vēlētāju atsvešinātība no politikas un lēmumu pieņemšanas procesiem, neuzticēšanās politiķu solījumiem, zema izpratne par demokrātijas vērtībām, kā rezultātā tūlītējam materiālam labumam ir daudz lielāka vērtība nekā iespējai ar savu balsi mainīt situāciju savā pašvaldībā un valstī, uzskata CVK vadītājs.
Viņaprāt, viena no būtiskākajām problēmām, kas saistīta ar balsu pirkšanu vēlēšanās, ir plašas iespējas rosināt vēlēšanu rezultātu atcelšanu arī gadījumos, ja reāla balsu pirkšana nav notikusi. Viņš norāda, ka būtu jāpanāk, lai balsu pirkšana, reāla vai šķietama, neapdraudētu vēlēšanas un nevarētu tikt izmantota, apstrīdot vēlēšanu rezultātus politiskos nolūkos, ja vēlēšanas izrādītos neizdevīgas tam vai citam politiskajam spēkam. 
Tāpēc, “gatavojoties 9.Saeimas vēlēšanām, nopietni būtu apsverams priekšlikums — aizliegt vēlēšanu iznākumā ieinteresētajām pusēm uzturēt prasību tiesā par vēlēšanu rezultātu atcelšanu gadījumos, ja ir aizdomas par balsu pirkšanu,” pauž Cimdars.
“Tomēr, šķiet, ka ar to būs par maz. Visiem kopīgi — gan politiķiem, gan nevalstiskajām organizācijām, gan plašsaziņas līdzekļu pārstāvjiem, gan vēlēšanu organizatoriem — jāpanāk, lai arī sabiedrība diskutē par šo jautājumu, jo neviens likums nemainīs vēlētāju morāli un tikumus,” raksta Cimdars.

KNAB par kukuļa izspiešanu aiztur juristu Sprūdu 
LETA  06/30/05     Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (KNAB) vakar aizdomās par 15 900 latu kukuļa izspiešanu un starpniecību kukuļošanā aizturējis juristu Māri Sprūdu un kādu viņam pastarpināti piederošās SIA "Pulksteņa ezers" darbinieku, liecina aģentūras LETA rīcībā esošā informācija.
KNAB pārstāve Ilze Leimane aģentūru LETA informēja, ka kukulis pieprasīts, lai netiktu kavēta gandrīz 200 000 latu lielas kompensācijas izmaksa kādai personai par atteikšanos no tiesībām denacionalizēt ēku Rīgā. Kompensācija jāizmaksā pašvaldībai, tādēļ kukulis ticis pieprasīts nodošanai Rīgas domes amatpersonām.
Ierosināta krimināllieta par kukuļa izspiešanu un starpniecību.
Aģentūras LETA rīcībā esošā informācija liecina, ka vakar pēcpusdienā uz KNAB sniegt paskaidrojumus saistībā ar šo krimināllietu uzaicināts Rīgas domes Juridiskās pārvaldes priekšnieks Jānis Liepiņš.
Rīgas domes priekšsēdētāja Aivara Aksenoka (JL) preses sekretāre Laila Spaliņa aģentūrai LETA atzina, ka Aksenoks ir informēts par Liepiņa uzaicināšanu uz KNAB un ierosināto krimināllietu.
Aģentūrai LETA divas dienas nav izdevies sazināties ar Liepiņu. Neoficiāli izdevies noskaidrot, ka viņš KNAB parakstījies par to, ka neizpaudīs nekādu informāciju, kas saistīta ar šo lietu.
Pēc aģentūras LETA arhīva datiem, 1964.gadā dzimušais Liepiņš par Rīgas domes Juridiskās pārvaldes priekšnieku tika iecelts 2001.gada vasarā.
Uzņēmums "Pulksteņa ezers", kas kā darbības veidus norādījusi juridisko darbību un operācijas ar nekustamo īpašumu, pieder AS "Max Group", kuras vienīgais īpašnieks savukārt ir Sprūds.
"Pulksteņa ezers" valdē līdz šim darbojās Sprūda 29 gadus vecais brālis Kristaps, bet kopš šā gada 8.jūnija vienīgā valdes locekle ir 35 gadus vecā Ilze Gulbe. Uzņēmuma revidente ir 41 gadus vecā Svetlana Bohāne.
Aģentūras LETA rīcībā esošā informācija liecina, ka otrs aizturētais ir "Pulksteņa ezers" jurists.
Kā ziņots, Sprūda vārds šī gada sākumā plaši izskanēja saistībā ar advokāta Mārtiņa Kvēpa aizturēšanu. KNAB un prokuratūra uzskata, ka Kvēps devis Sprūdam 2000 latu, lai viņš atteiktos no kādas prasības tiesā, un tādējādi notikusi komerciālā uzpirkšana. Advokāts apsūdzību neatzīst, skaidrojot, ka nauda dota saskaņā ar mierizlīgumu.
Brāļi Sprūdi bija iesaistīti arī strīdā par vairāku maksātnespējīgās SIA "Pārmija" īpašumu pārdošanu. Uzņēmuma bijusī vadība uzskatīja, ka pusmiljonu latu vērtie īpašumi "Pārmijai" izkrāpti. Tomēr tiesvedība šajā strīdā tika izbeigta. 

Slēptas intereses valdību apdraud vairāk nekā JL un TP redzamie konflikti 
Diena  06/30/05    Abu lielāko koalīcijas partiju līderi uzskata, ka šī koalīcija var sekmīgi strādāt līdz pat nākamajām Saeimas vēlēšanām
Premjera Aigara Kalvīša (TP) sejas izteiksme brīdī, kad viņam tika pavaicāts, vai iespējama Tautas partijas izšķiršanās par valdības atkāpšanos pirms Saeimas pilnvaru beigām, bija tāda, it kā būtu pateikts kaut kas prātam neaptverams. "Kā uz tādu jautājumu šobrīd var atbildēt?" pēc brīža viņš piebilda. No abu lielo valdības koalīcijas partiju — Jaunā laika un Tautas partijas — līderu sacītā izriet, ka tās noskaņotas turpināt sadarbību šajā valdībā. 
Tomēr laikā, kad premjers devies atvaļinājumā uz ASV, izskan minējumi, ka viņa prombūtnē ietekmīgi vārdā nenosaukti cilvēki, bet nojaušams, ka te domāts arī bijušais TP līderis Andris Šķēle un Ventspils mērs Aivars Lembergs, varētu vienoties par veidu, kā iespējama valdības nomaiņa.
***
Par ko konfliktē 
JL pārmet premjeram nekoleģiālu vadības stilu attieksmē pret ekonomikas ministru Krišjāni Kariņu
TP norāda uz neveiksmēm ekonomikas ministra darbībā, piemēram, jautājumā par Latvijas gāzi
Strīds par finansējumu kultūrai starp bijušo kultūras ministri Ingūnu Rībenu (JL) un kultūras ministri Helēnu Demakovu (TP)
JL aizstāv KNAB direktoru Alekseju Loskutovu, kura darbību kritiski vērtējis premjers Aigars Kalvītis (TP)
JL un TP viedokļu atšķirība par valsts pārstāvju deleģēšanu uzņēmumu padomēs, kur JL tiek pārmesta vēlme dominēt, savukārt JL paritātes principa noteikšanas gadījumā aicina premjeru uzņemties atbildību
***
Einars Repše: 
"Tas, vai šī valdība nostrādās līdz Saeimas pilnvaru beigām, būs atkarīgs no tajā valdošās Tautas partijas un vai tā atradīs sevī spēku strādāt konstruktīvi un saskaņas gaisotnē. Mūs apmierina šī sadarbība, jo visus principiālos jautājumus ir izdevies atrisināt pozitīvi"
Aigars Kalvītis: 
"Tautas partija vēlas sadarbību šajā koalīcijā, jo TP vēlas stabilitāti, un viens no šīs valdības plusiem ir tas, ka tās izveidošana radīja stabilitāti, kas ir priekšnoteikums valsts attīstībai." Ministru prezidents atturas prognozēt valdības mūžu

Kiršteins atmetis domu veidot jaunu partiju 
Ināra Egle,  Diena  07/01/05    No Tautas partijas izslēgtais Saeimas deputāts Aleksandrs Kiršteins vasaru nolēmis pavadīt, nevis veidojot jaunu partiju, bet gan makšķerējot un citādi atpūšoties. "Līdz rudenim es netaisos lauzīt galvu par to, ko darīšu. Pēc tam varētu pievienoties kādai partijai, kas būs gatava novērst latviešu tautas kolektīvo pašnāvību un kurā būs vismaz divdesmit man pazīstami cilvēki, kas spēj to īstenot," Dienai ceturtdien sacīja A. Kiršteins. Par iespējamo sadarbību viņš esot runājis ar dažiem cilvēkiem no TB/LNNK un Zaļo un Zemnieku savienības, kas arī varētu būt tās partijas, kurās iespējama viņa iekļaušanās. "Pagaidām neredzu vajadzību dibināt jaunu partiju," sacīja A.Kiršteins.
Par iestāšanos TB/LNNK tiešu interesi A.Kiršteins vēl neesot izrādījis, bet, kad tāda būšot, partijas vadība ar viņu aprunāšoties, sacīja viens no TB/LNNK līderiem Māris Grīnblats. Viņš gan atgādināja, ka "daži LNNK biedri vēl atceras — pirms partiju apvienošanās A.Kiršteins no LNNK tika izslēgts". ZZS frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis atzina: "Mēs cienām Kiršteina kungu un viņa nacionālo stāju, taču viņš arī nav ikdienišķs gadījums, bet gan cilvēks ar bagātīgu politisko bagāžu, un viņa dzīvē ir bijuši dažādi līkloči." A.Brigmanis pieļāva sadarbību ar A.Kiršteinu uz līguma pamata, kāda ir ar Vili Krištopanu, kas nav nevienas partijas biedrs.

Reģionu partiju apvienība varētu startēt uz Saeimu 
Ināra Egle,  Diena  07/01/05    Vairāku reģionālo partiju apvienība, kurā varētu būt arī Ventspils mēra Aivara Lemberga vadītā Latvijai un Ventspilij, iespējams, startēs ar kopīgu sarakstu nākamās Saeimas vēlēšanās. To Dienai pieļāva vairāki šo partiju līderi, norādot, ka šo ieceri plānots apspriest tuvākajā laikā. Vienlaikus sarunas ar šo politisko spēku pārstāvjiem ir sācis arī Saeimas deputāts, Jauno demokrātu valdes priekšsēdis Māris Gulbis, kas pat vēlētos, lai tikšanās ar Ventspils galvu notiktu Rīgā un preses klātbūtnē, ja vien A.Lembergs tam piekritīšot. Jau agrāk presei Ventspils mērs bija pieļāvis iespēju kandidēt uz Saeimu, kā vienu no variantiem minot reģiona partiju apvienību.
Gan M.Gulbis, gan partiju vadītāji kā galveno iemeslu iespējamajai sadarbībai uz Saeimas vēlēšanām minēja to, ka valdības partijas netaisnīgi sadalot līdzekļus pašvaldību investīciju projektiem, kas tiekot pārsvarā koalīcijā pārstāvēto politisko spēku pārstāvju vadītām pašvaldībām. Tam, kāda būs koalīcijas attieksme, piešķirot šā gada budžeta grozījumos līdzekļus pašvaldībām, būšot liela nozīme lēmuma pieņemšanā, Dienai sacīja Tukuma mērs Juris Šulcs, apstiprinot, ka ir sazinājies arī ar M.Gulbi. Ogres mēram Edvīnam Bartkevičam šāda saruna vēl nav bijusi, un viņš atzina, ka "tik strauji kā Gulbja kungs to iezīmē, nekas nenotiks, jo mēs vēl esam tikai uz sarunu sliekšņa". Viņaprāt, vispirms par sadarbības principiem ir jāvienojas pašām vietējām partijām, un tad tās varētu lemt, vai šo apvienību paplašināt.
"Tāda runa, ka reģionu partijām varētu būt kopīgs saraksts uz Saeimu, bija jau pirms pašvaldību vēlēšanām," Dienai atzina Ādažu pagasta padomes un Rīgas apriņķa novadu apvienības priekšsēdis Normunds Breidaks, kuru esot uzrunājis arī M.Gulbis. Viņš apstiprināja, ka tuvākajā laikā ir plānota šo partiju tikšanās un galvenais iemesls šai iecerei esot saistīts ar nepieciešamību augstākajā varā aizstāvēt to pašvaldību intereses, kuru vadītāji nav pārstāvēti valdības koalīcijā.

Rēzeknē partijas jau stāv rindā 
Anna Rancāne,  Diena  07/01/05    Jau diennakti pirms sarakstu iesniegšanas sākuma pie Rēzeknes vēlēšanu komisijas durvīm rindu bija ieņēmusi apvienība Par cilvēktiesībām vienotā Latvijā (PCTVL), lai piektdien pirmā iesniegtu savu sarakstu atkārtotajām Rēzeknes pilsētas domes vēlēšanām 20.augustā. PCTVL pārstāve, kas rindā laiku īsināja, lasot Dienu, nevarēja pateikt, kāpēc šāds lēmums pieņemts, taču apgalvoja, ka vairāki cilvēki mainīsies līdz pat rītam, lai pie durvīm būtu pirmie. 
Vēlēšanu komisijas sekretāre Māra Strogonova skaidroja, ka sarakstiem numuri piešķirti netiek, taču balsotāji saņem lapiņas tādā secībā, kādā saraksti iesniegti. 
Atkārtotas vēlēšanas izsludinātas tādēļ, ka balsu uzpirkšanas dēļ tiesa atcēla iepriekšējo vēlēšanu rezultātus.

Noliedz krīzi Jūras spēkos
Liepajniekiem,  07/01/05    Presē un televīzijā pēdējās dienās parādījušās ziņas, ka Kurzemes piekrastē dislocētajiem Jūras spēku kuģiem degvielas trūkuma dēļ ir apdraudēta funkciju izpilde. Taču Nodrošinājuma pavēlniecības 1.reģionālā nodrošinājuma centra amatpersonas noliedz krīzes sākšanos un notikušo vairāk uztver kā divu firmu juridisku cīkstēšanos par ievērojamu pasūtījumu. Atsaucoties uz Aizsardzības ministriju, aģentūra LETA ziņoja, ka Iepirkumu uzraudzības birojs ir aizliedzis Nacionālo bruņoto spēku Nodrošinājuma pavēlniecībai slēgt līgumu ar SIA "Sumata" par kuģu degvielas piegādi, līdz ar to ir apdraudēta Jūras spēku funkciju izpilde Kurzemes reģionā. Liepājā un Ventspilī kopumā pašlaik ir dislocēti deviņi Jūras spēku kuģi, kuriem degvielas esot tikai tik, cik tvertnēs. Ja rastos kāda ārkārtas situācija, kuģi degvielas trūkuma dēļ nespētu veikt savas funkcijas, jo paietu gan ilgs laiks, gan arī būtu nepieciešami papildu finanšu resursi, lai kuģi tiktu līdz Rīgai un uzpildītu tvertnes. 
Liepājas kuģus ar rezervēm nodrošina 1.reģionālais nodrošinājuma centrs, kura komandiera pienākumu izpildītājs majors Andrejs Šakals atzina, ka satraukumam vismaz pagaidām nav pamata. Iepirkumu uzraudzības birojs tiešām ir aizliedzis Nodrošinājuma pavēlniecībai Rīgā slēgt līgumu ar degvielas piegādātāju, jo iepriekš izsludinātājā konkursā esot pieļautas dažas juridiskas neprecizitātes, un konkursu zaudējusī firma uzstāj uz atkārtota konkursa nepieciešamību. "Šādos gadījumos, kad ir runa par valsts pasūtījumu, valda diezgan sīva cīņa starp kandidātiem, un katrs vēlas saņemt pasūtījumu. Protams, šādos konkursos kāds uzvar un kāds zaudē, kurš, nevēloties ar to samierināties, likumiskā veidā ceļ pretenzijas," viedokli izteica majors A.Šakals. Arī šobrīd notiekošajā ap degvielas piegādi Jūras spēku kuģiem viņš saskata divu firmu savstarpējo cīniņu par ievērojamu pasūtījumu, jo tā apjoms ir visnotaļ iespaidīgs – aviācijai un kuģiem nepieciešami 1072000 litru kuģu dīzeļdegvielas, 579101 litrs aviācijas petrolejas, kā arī vēl 39000 litru aviācijas benzīna. 
Komandiera pienākumu izpildītājs Andrejs Šakals atzina, ka Jūras spēkiem ir radušās zināmas problēmas sakarā ar šo juridisko cīkstēšanos, taču par krīzi to nevar saukt, un Jūras spēki turpina veikt visus savus uzdevumus. Viens no lielākajiem mūsu flotes kuģiem joprojām turpina pārgājienu pa Eiropas jūrām, bet mūsu piekrastē esošie kuģi ar degvielu ir pietiekami nodrošināti. Tāpēc nekādas krīzes nav. "Vai ir bijis kāds gadījums, kad kuģis nebūtu varējis tikt līdz kaut kurienei tāpēc, ka pietrūkst degvielas? Nav, un tas rāda, ka vienmēr ir dažādas iespējas, kā apgādāt kuģus," teica Nodrošinājuma pavēlniecības pārstāvis. Tāpat arī plānotās mācības nav atceltas un neviens to arī negrasoties darīt. 
Saimniecībā un biznesā...

Pieaug apgrozījums un peļņa 
Evija Ercmane,  Diena  06/27/05     Šogad varētu sarukt jaundibināto uzņēmumu skaits un samazināties arī peļņas rādītāji.
Par spīti tam, ka Latvijas uzņēmumu kopējais apgrozījums un līdz ar to arī peļņa ar katru gadu palielinās un tiek dibināts arī arvien vairāk jaunu uzņēmumu, eksperti bažījas, ka tuvākajā laikā, iespējams, jau šogad, pozitīvā tendence var sašķobīties. Pozitīvie peļņas rādītāji varētu samazināties, jo daudzi komersanti būs spiesti no savas peļņas norakstīt summas, kuras tiem palikuši parādā tie 23 tūkstoši uzņēmumu, kas "pārstājuši eksistēt", jo nav pārrakstījušies Komercreģistrā. Savukārt pagājušajā gadā pozitīvā jaundibināto uzņēmumu dinamika bijusi cieši saistīta ar nepieciešamību pārreģistrēties, tādēļ nākotnē jauno komersantu skaits varētu tik strauji nepieaugt. 
Par virzītājspēku tālākai uzņēmējdarbības attīstībai varētu kalpot Eiropas Savienības (ES) fondu nauda. Vēl veicinošāka būtu nodokļu sloga atvieglošana un administratīvo procedūru turpmāka samazināšana, sākot ar mazajiem komersantiem vienkāršotu peļņas nodokļa aprēķināšanas ieviešanu, uzskata Dienas aptaujātie tirgus pārzinātāji. 
Nozaru pārstāvji, apkopojot un analizējot 2004.gada rezultātus, atzīmē pērn pieaugušo konkurenci, norises pasaules tirgū, kas arvien spēcīgāk ietekmē Latvijas uzņēmumus, inflāciju, kas procentuāli būtiski palielinājusi nozaru uzņēmumu kopējo apgrozījumu, bet cēlusi arī izmaksas. Par spīti virknei negatīvo iezīmju, lielākā daļa tautsaimniecības nozaru augušas straujāk nekā iekšzemes kopprodukts — tikai vienā nozarē 2004.gadā bijis apgrozījuma kritums, bet pārējo nozaru uzņēmumiem apgrozījuma pieaugums svārstās no 5% līdz 35%. 
Kopumā pagājušajā gadā dibināti vairāk nekā desmit tūkstoši uzņēmumu, kas ir teju par trim tūkstošiem vairāk nekā 2003.gadā. Par spīti jaundibināto dinamikai, pērn likvidēts gandrīz uz pusi vairāk uzņēmumu nekā iepriekšējos piecos gados, liecina Lursoft statistika. Datu apkopotāji skaidro, ka šādu situāciju ietekmējusi pārreģistrēšanās Komercreģistrā. "Efektivizējot darbu, daudzi nepārreģistrēja vairākus uzņēmumus, bet izveidoja vienu," norāda Lursoft vadītājs Ainārs Brūvelis. Lielo likvidēto uzņēmumu skaitu iespaidojis arī valsts sektors, proti, izbeigta vairāku iestāžu darbība, to vietā izveidojot aģentūras, kuras nav jāreģistrē UR. 
Jaunākā Lursoft statistika gan sāk iezīmēt negatīvu tendenci, proti, būtiski pieaudzis likvidēto komersantu skaits. Pērn visa gada laikā no uzņēmējdarbības tika izslēgti 4800 uzņēmumu, bet 2005.gada pirmajā pusgadā vien likvidēto komersantu skaits jau sasniedzis 3500. Ekonomists Uldis Osis to skaidro ne tikai ar nepārreģistrēto uzņēmumu likvidēšanu, bet arī komersantu "viendienīšu" aizvēršanu. "Lai dabūtu ES fondu naudu, uz labu laimi tika radīti daudzi uzņēmumi, no kuriem daudzu projekti finansējumu neieguva, un likvidēti tagad tiek arī uzņēmumi," uzskata U.Osis.
Vairākās reģionu pilsētās, kur pērn dibināts daudz vairāk uzņēmumu nekā iepriekšējos gados, šā gada pirmajā pusē dinamika palēninās. Piemēram, Bauskas rajonā, kur pērn kopumā dibināts 115 jaunu uzņēmumu, šogad līdz 21.jūnijam reģistrēts bija vien 41 jaundibinātais. Līdzīgi arī Talsos, kur pagājušajā gadā reģistrēti 135 komersanti, pirmajos sešos šā gada mēnešos dibināti vien 55. Lursoft statistika gan liecina, ka uz gada beigām uzņēmumu dibināšanas dinamika palielinās. 
Nepieciešamākais uzņēmējdarbības, it īpaši jaunās komercdarbības virzītājspēks patlaban būtu birokrātisko procedūru saīsināšana un valsts iestādēs iesniedzamo dokumentu kaudžu sarukšana. "Jauni uzņēmumi, protams, tiks reģistrēti arī turpmāk, jo dibināšanas procedūras ir maksimāli saīsinātas, taču administratīvais slogs, kas seko tālākās darbībās, aizbiedē un kavē jaunos komersantus," uzskata Uzņēmumu reģistra (UR) datu bāzi apkalpojošās Lursoft vadītājs, norādot, ka valsts iestādēm, piemēram, būtu jāaizliedz no uzņēmēja pieprasīt tādus dokumentus, kas jau iesniegti jebkurā citā iestādē.
Kopējais uzņēmumu apgrozījums 2004.gadā pieaudzis straujāk nekā iepriekšējos gados, proti, par 17%, pārsniedzot 16 miljardus latu, liecina Centrālās statistikas pārvaldes provizoriskie rezultāti. Pērn pieaugusi arī uzņēmumu peļņa — kā liecina Lursoft rādītāji par četriem tūkstošiem uzņēmumu, 2004.gadā peļņa palielinājusies par 28%.
Lai gan Lursoft statistika iezīmē nepatīkamu tendenci, tautsaimniecībai svarīgo nozaru apskats liecina, ka tās, lai arī nevienmērīgi, tomēr pārsvarā augušas straujāk nekā iekšzemes kopprodukts. Apgrozījuma pieaugums nozarēs lielākoties svārstās starp 10% un 20%. 
Procentuālā izteiksmē visstraujāk attīstījusies mašīnbūves un metālapstrādes rūpniecība, taču nozares asociācijas vadītājs Vilnis Rantiņš norāda, ka faktiskajās cenās, neņemot vērā inflāciju, pieaugums bijis ap 17%. "Pērn strauji pieauga tērauda cenas, un tas radīja lielu daļu pieauguma," skaidro V.Rantiņš. Strauju izaugsmi uzrādījuši arī seši lielākie tirdzniecības nozares pārstāvji — apgrozījums pieaudzis par 29%, taču par nozares kopējo attīstību pērn Tirgotāju asociācija vēl nav apkopojusi rezultātus.
Par spīti nelabvēlīgajiem laika apstākļiem pagājušā gada beigās un vēl kritiskākajai situācijai, kas aizsākās ar šā gada janvāra vējgāzēm, par veiksmīgu 2004.gadu sauc arī kokrūpnieki. Nozarē bijis 17% apgrozījuma pieaugums, un turpat par 20% pieauguši eksporta apjomi. Latvijas koka prezidents Andris Plezers gan atzīst, ka šis gads rādīs daudz sliktākus rezultātus: "Mēs ceram pirmo pusgadu beigt pa nullēm un gada beigās jau sasniegt nelielu pieaugumu." 
"Tādu pieaugumu kā pagājušajā gadā mēs gan noteikti nedabūsim," uzskata A.Plezers. 
Dažādi 2004.gads aizritējis poligrāfiķiem — daudziem uzņēmumiem bijis būtisks pieaugums, taču citiem ražošanas apjomi un apgrozījums pamatīgi sarucis, dažiem pat par 30%. Tādējādi vidējais nozares pieaugums ir 5%. "Pērn apgrozījums pieauga etiķešu un iepakojuma ražotājiem, bet saruka grāmatu tirāžas, līdz ar to arī samazinājās darbs arī grāmatu ražotājiem," skaidro Latvijas Poligrāfijas uzņēmumu asociācijas izpilddirektore Ieva Bečere. 
Vienīgā nozare, kur vērojams samazinājums, ir vieglā rūpniecība. Tekstilražotāju asociācijas vadītājs Andris Strazds to saista ar pārreģistrēšanos Komercreģistrā. "Aptuveni 75 uzņēmumiem jau vairākus gadus nav neviena darbinieka, tādēļ tos var uzskatīt par mirušiem uzņēmumiem. Daudzi tādi nepārreģistrējās, tādēļ arī kopējais apgrozījums samazinājies," stāsta A.Strazds un uzsver, ka pirmajam simtniekam 2004.gads bijis veiksmīgs. Tiem palielinājušies ražošanas apjomi un apgrozījums, būtiski pieaugusi nozares peļņa un eksporta vērtība.
***
Kopējais Latvijas uzņēmumu apgrozījums (miljardos latu)
2000	2001	2002	2003	2004	
9,588	10,758	11,996	13,782	16,066*	
* neauditētie dati
Dati: Centrālā statistikas pārvalde
Nozaru apgrozījums 2004.gadā un procentuālais pieaugums, salīdzinot ar 2003.gadu:
Mašīnbūve	640	35%	
Tirdzniecība	544	29%	
Banku sektors	384	25%	
Kokapstrāde	167	17%	
IT nozare	98	15%	
Pārtikas rūpniecība	622	15%	
Būvniecība	635	13%	
Poligrāfija	70	5%	
Tekstilrūpniecība	617	–2,2%	
***
Ainārs Brūvelis, Lursoft prezidents:
Uzņēmumu kopējais apgrozījums palielinās gadu no gada, un kopš pērnā gada plašākas iespējas vairot peļņu dod Eiropas Savienība. Pagājušais gads iezīmējās ar pārreģistrāciju Komercreģistrā — bija daudz jaundibināto uzņēmumu un arī daudz likvidēto. Salīdzinot nelielu statistikas grupu (četri tūkstoši uzņēmumu, kas darbojas piecus gadus), redzams, ka apgrozījums un peļņa pirms nodokļiem pieaug, bet uzņēmumu peļņa pēc nodokļu nomaksas nedaudz samazinājusies. Uzņēmumu rentabilitāte nosacīti samazinājusies, un to ietekmējusi arī inflācija.
Uldis Osis, Ekonomistu apvienības 2010 eksperts:
Latvijā vērojama ļoti pozitīva tendence — sākusi attīstīties rūpniecība, kas 90.gados bija lēna un visu laiku atpalika no citām tautsaimniecības nozarēm. Pagājušajā gadā līdz ar integrāciju Eiropas Savienībā palielinājušās investīcijas Latvijā, un beidzot ārvalstu kapitāls sācis ienākt arī rūpniecībā, jo līdz šim tika investēts pārsvarā tirdzniecībā. Citās tautsaimniecības nozarēs ir iestājies lielāks vai mazāks piesātinājums, un patlaban notiek prioritāšu maiņa. Kopumā nozaru attīstība ir vērtējama ļoti pozitīvi, jo gandrīz visās pieaugums ir lielāks nekā iekšzemes kopprodukts. 
Arlita Sedmale, Latvijas Pārtikas uzņēmumu federācijas izpilddirektore:
2004.gadu varētu raksturot kā pārmaiņu gadu, jo pārtikas ražotājiem sākusies jauna ēra — palielinājusies konkurence, brīvāka preču kustība, kas galvenokārt saistīta ar Latvijas iestāšanos ES, tādēļ Latvijas ražotājiem vēl vairāk būs jādomā, kā saglabāt savas pozīcijas tirgū. Nozares uzņēmumu apgrozījums pieaudzis par 15%, taču samazinājies pašu ražotāju un nodarbināto skaits. Apgrozījuma pieaugumu skaidroju ar to, ka ir cēlušās pārtikas produktu cenas un patērētāji vēl nav mainījuši savus iepirkšanās paradumus, kā arī kopumā tirgū ir ieviesti jauni produkti, kas palielina uzņēmumu apgrozījumu.

Maijā budžetā iekasē par diviem miljoniem latu vairāk nekā pērnDELFI  06/27/05    Valsts ieņēmumu dienesta (VID) teritoriālās iestādes maijā iekasēja budžetā 12,5 miljoni latu, kas ir par 2,2 miljoniem jeb 21,8 % vairāk nekā pērnā gada maijā piedzītās iemaksas, informēja VID Komunikācijas nodaļā. 
Valsts budžeta iemaksu parādu summa 1.jūnijā bija 379 miljoni latu, kas salīdzinājumā ar 2005.gada 1.janvāri ir samazinājusies par 15,2 miljoniem latu jeb 3,9%. Aktuālie parādi šajā laika periodā palielinājušies par 10,3 miljoniem latu. Valsts pamatbudžeta iemaksu parādu summa 2005.gada 1.jūnijā bija 273 miljoni latu. 
Pievienotās vērtības nodokļa parāds 2005.gada pirmajos piecos mēnešos samazinājies par deviņiem miljoniem latu, un 1.jūnijā pievienotās vērtības nodokļa parāds bija 208,7 miljoni latu. 
Sociālās apdrošināšanas iemaksu parādu summa 1.jūnijā, salīdzinājumā ar 2005.gada 1.janvāri, ir samazinājusies par 7,3 miljoniem latu, bet sociālās apdrošināšanas obligāto iemaksu parāds palielinājies par 1,1 miljonu latu. Sociālā nodokļa samazinājums panākts, parādus dzēšot sakarā ar parādnieka bankrota procedūras pabeigšanu. 
Latvija – bez sava cukura
Gundega Skagale, Kristīne Langenfelde,  NRA  06/28/05    Cukura reforma ES var beigties ar abu Latvijas cukura fabriku slēgšanu.
Cukura reforma ES var beigties ar abu Latvijas cukura fabriku slēgšanu. Tas savukārt vistiešākajā veidā apdraud arī 480 zemniekus – cukurbiešu audzētājus, daudzi no kuriem, lai modernizētos, bankās ieķīlājuši saimniecības. 
"Nav prāta darbs Latvijā audzēt cukurbietes, lai tās nepārstrādātu cukurā," komentējot ES cukura reformas plānus, sacīja Latvijas Cukurbiešu audzētāju asociācijas vadītājs Uldis Caune. 
Abu Latvijas cukurfabriku vadība tikai vēl iepazīstas ar Eiropas Komisijas priekšlikumiem, kas paredz stimulēt mazo cukura ražotņu slēgšanu līdz 2009. gadam. "Es tikai nupat saņēmu oficiālu dokumentu uz 146 lapām, ir nepieciešams laiks, lai to izanalizētu un lemtu par tālāko rīcību," sacīja a/s Jelgavas cukurfabrika valdes priekšsēdētājs Jānis Blumbergs. Arī a/s Liepājas cukurfabrika valdes priekšsēdētāja Valija Zabe solīja izteikt savas domas dažas dienas vēlāk. 
Eiropas Komisijas (EK) iecerētā cukura ražotāju pārstrukturēšanas programma skars tieši mazās ražotnes. Kā liecina EK publiskotā statistika, Latvijas cukurfabrikas pēc saviem apjomiem ir vienas no mazākajām Eiropā. Tas nozīmē, ka tieši tām pirmajām būs jāizšķiras par tālāko rīcību – turpināt konkurēt vienotajā tirgū ar savu cukuru vai mainīt uzņēmējdarbības virzienu. 
Neatkarīgā jau rakstījusi (27.06.2005.) – lai stimulētu ražotājus atstāt cukura nozari, tiks realizēta arī brīvprātīgās pārstrukturēšanās programma, kas ilgst četrus gadus, kā arī intervences atcelšana. Lai stimulētu ražotņu slēgšanu un atsacīšanos no kvotām, Eiropa cukura ražotājiem pirmajā gadā maksās 730 eiro par tonnu (Ls 511), otrajā – 625 eiro (Ls 437,50), trešajā – 520 eiro (Ls 364) un ceturtajā – 420 eiro (Ls 294).
Mūsu kaimiņvalstī Lietuvā viens no lielākajiem cukura ražotājiem Ziemeļeiropā Danisco Sugar jau paziņojis, ka tuvākajā laikā plāno slēgt cukurbiešu pārstrādes uzņēmumu Kuršēnos, sadalot ražošanas apjomu starp Panevēžas un Ķēdaiņu fabriku. Danisco Sugar cukurfabrikas saražo 80% Lietuvas izcelsmes cukura. Bez Danisco Sugar fabrikām Lietuvā darbojas arī Arvi cukrus piederoša cukurfabrika Marijampolē, ziņo LETA-ELTA.
Latvijā cukurbietes tiek audzētas 14 tūkstošu hektāru platībā, un līgumus ar cukurfabrikām par biešu piegādi noslēguši 480 zemnieki, informēja U. Caune. "Izšķiršanās starp būt vai nebūt Latvijā cukura nozarei ir ļoti atkarīga no fabrikām, nevis cukurbiešu audzētājiem. Ja fabrika pieņems lēmumu, ka vairs nespēj konkurēt Eiropas tirgū ar savu saražoto cukuru, mums jau arī to bieti īsti nav kur likt. Bieti eksportēt nevar. Pēc ES noteikumiem, cukurs jāražo tajā valstī, kurā ir izaudzētas bietes, un otrādi," piebilda cukurbiešu audzētāju pārstāvis. 
EK priekšlikums cukurbietes audzēt kā enerģijas kultūru, proti, biodegvielas ražošanai, Latvijas zemniekiem neesot īsti pieņemams. Solītās piemaksas cukurbiešu audzētājiem – 31,50 latu par hektāru – esot pārāk maz, lai pārstrukturētos. "Tas nav mums," uzskata U. Caune. Lai cukurbietes izmantotu biodegvielas ražošanai, pirmām kārtām jābūt rūpnīcām, kur tās pārstrādāt. Savukārt jānodrošina šīm rūpnīcām izejvielas atbilstoši to jaudai. 
"Ja nosacījumi starp Latvijas cukurbiešu audzētājiem un pārējiem Eiropas zemniekiem būtu vienādi, mēs spētu konkurēt," piebilda U. Caune. Kā liecina EK ziņojumā publicētie dati, Latvijas cukuram ir vienas no zemākajām subsīdijām Eiropas Savienībā. Zemākas ir tikai poļiem, lietuviešiem un somiem. Ja 2006. gadā Latvijā maksā 299,20 eiro par hektāru, tad, piemēram, Lielbritānijā – 422,30 eiro par hektāru.
Zemkopības ministrs savu viedokli par cukura reformas plāniem paudīs pēc tikšanās ar ražotājiem un cukurbiešu audzētājiem, tas varētu notikt jūlija sākumā, sacīja Zemkopības ministrijas preses un sabiedrisko attiecību nodaļas vadītāja Dagnija Muceniece. Patlaban ministra padomnieki skaņojot tikšanās laikus ar uzņēmējiem. Taču jau uz iepriekšējo cukura reformas plānu, kas bija mērenāks nekā 22. jūnijā publiskotais, Zemkopības ministrija šopavasar pauda visnotaļ negatīvu viedokli. Proti, ka nepieciešama pakāpeniskāka tā ieviešana un lielākas kompensācijas, ņemot vērā vērienīgās investīcijas, kas ieguldītas ražotņu modernizācijā. Jau tagad vairākas ietekmīgās cukura ražotājvalstis (Francija, Vācija) paudušas savus protestus pret ES lauksaimniecības komisāres Mariannas Fišeres-Bēlas plāniem. Inflācija 
Anda Līce, rakstniece, Diena  06/28/05    Materiālismam var būt daudz seju, tomēr tā daba ir nemainīga — tas paņem cilvēku visu. Un ne tikai viņu, bet bieži vien arī viņa ģimeni un pat valsti. Sabiedrības vienas daļas (mazākās) nonākšana uz veiksmes viļņa liek lūkoties pēc vēl augstākiem viļņiem, kamēr otra — lielākā daļa — kā krastā izmesta zivs bezpalīdzīgi plāta žaunas. Lai cik tas būtu pretrunā ar ik uz soļa sludināto humānismu un cilvēktiesībām, izmesto izmisums ir kļuvis tikpat pašsaprotams kā draņķīgi laika apstākļi. Viņiem nav ko ēst un kur dzīvot? Nu ko lai dara, tā visur pasaulē notiek. Viņi nevar savilkt galus? Droši vien neprot. Netaisnību attaisnošana, nevis cēloņu meklēšana mūsdienās ir kļuvusi par politiskās kultūras sastāvdaļu. Jautāti par to, kas tiek darīts vienā vai otrā samilzušā jautājumā, amatvīri ir iemācījušies standartatbildi: "Mēs pie tā strādājam." Šāda atbilde atceļ nākamos jautājumus. 
Inflācija esot naudas pirktspējas (reālās vērtības) krišanās, kas notiek, izlaižot apgrozībā lieku naudas daudzumu, kam nav preču un pakalpojumu seguma. Taču par inflāciju var runāt arī garīgā nozīmē. Kad apgrozībā tiek laisti morāles principi, kuriem tautas pastāvēšanai nākotnē ne tikai nav seguma, tie darbojas kā bumba ar laika degli. Kad valda miesas kults un patērēšanas filozofija, cilvēka garīgā daļa pieklust un it kā noiet pagrīdē. Rīgas Centrālajā stacijā cilvēkus tagad sveic Origo reklāma "Laiks jaunajiem un skaistajiem". Esmu ievērojusi — jo bēdīgāk ar garīgām vērtībām, jo skaļāk tiek runāts par taustāmām lietām. Līdzsvara zudums, visviens, vai tas notiek dabā, saimnieciskajā dzīvē vai cilkvēku psihē, vienmēr beidzas ar katastrofu. 
Līdzsvara zudums ir piemeklējis arī Eiropas Savienību — laivas viens gals pārkrauts, otrs — caurs. Iekšā smeļas ūdens — esot sākusies krīze. Krīzes nekad nemēdz sākties pēkšņi. Materiālismā izlutinātās Eiropas augstprātība ir sadūrusies ar izsalkušo un pazemoto izmisumu. Bet pa tam lāgam Latvijas valsts vadītāji kā rubeņi riesta laikā, uzdodot vēlamo par esošo, tik runā par saimnieciskās dzīves uzplaukumu. Vienkāršie ļaudis brīnās — kā tas iespējams, ja ekonomisko bēgļu straume nes prom no Latvijas aizvien jaunus darbspējīgos pilsoņus? Ja apzināti tiek veicināta lauku panīkšana. Ja Latvijas tirgus ir pārblīvēts ar importa precēm. Ja demogrāfiskā līkne iet lejup un ģimene vairs netiek uzskatīta par pamatvērtību. Kam mēs melojam, dziedādami: "Tev mūžam dzīvot, Latvija..."? 
Tā vietā, lai par vērtību maiņu (patiesībā — nomaiņu) mūsdienu sabiedrībā rīkotu visaugstākā līmeņa ārkārtas konferences un apspriedes ar iespējām izteikties dažādiem ļaudīm, rosīšanās notiek tikai un vienīgi ap taustāmām lietām. Problēmas nevis iet mazumā, bet iegūst no kalna veltas sniega pikas apveidu. Un tad liekas — varbūt tieši mūsu materiālā nabadzība mūs vēl sargā ne vien no fiziskās, bet arī garīgas aptaukošanās. Jo nabadzības medaļai ir divas puses. Tā viena — pilnīga padošanās savam postam un grimšana tumsā. Otra cilvēkā raisa vēlmi apstākļiem pretoties, atmodina tādus garīgos spēkus, kuru esamību nemaz neesam apzinājušies. 
Tieši tā otrā nupat tik brīnumskaisti materializējās Doma laukumā Zāļu tirgū, kur atkal (jau kuro reizi) bija iespēja pārliecināties par to, ka skaistums top gandrīz no nekā. Ka roku darinātām lietām piemīt siltums un smarža, ka tās atsaucas roku pieskārieniem. No lupatām austie grīdceliņi, no salmiem, bērzu zariņiem darinātie mājdzīvnieki, koka trauki, pītie grozi, vārpu vainagi, kļavlapu cepures, saules rotaļa uz māla trauku glazūras nojautu par kāda liela garīga spēka klātesamību tautā, tātad arī manī un tevī vērta pārliecībā. Ganoties visā šajā saziedējušas Jāņu pļavas košumā, es domāju: "Par kādu inflāciju viņi te runā?"

RAF atzaram nožēlojams bankrots
Imants Vīksne,  NRA  06/30/05     Pēc maksātnespējas pasludināšanas parādi bijuši tik lieli, ka par sanāciju nav varējis būt runas
Tikai 350 tūkstošu latu izdevies savākt kādreizējā Latvijas autobūves lepnuma rūpnīcas RAF smadzeņu – Zinātniski tehniskā centra – bankrota gaitā. Pašlaik procedūra tuvojas nobeigumam, līdz ar to nebūtībā izplēnējušas vēl deviņdesmito gadu vidū lolotās cerības par daudzām darba vietām, nodokļiem valstij un atjaunotu ražotni. 
Uzņēmuma administrators zvērināts advokāts Aloizs Vaznis atceras, ka pēc maksātnespējas pasludināšanas parādi bijuši tik lieli, ka par iespējamo reanimāciju (sanāciju) nav varējis būt runas. 1998. gada maijā kopējā parāda summa bija 1 387 592 lati, lielākā daļa – valstij nesamaksātie nodokļi. Tagad RAF atzara – Zinātniski tehniskā centra (ZTC) bankrots tuvojas nobeigumam, jo bilancē esošās kustamās un nekustamās mantas vērtība tuvojas nullei. 
Pārdodot vairāk nekā desmit ēku, darbgaldus, nesaražotu mikroautobusu detaļas, A. Vaznim izdevies savākt un Valsts ieņēmumu dienestam pārskaitīt vien 350 tūkstošus latu. Neesot nekādu cerību atdot parādus. 
Toties viņa pārstāvētais birojs Platacis un partneri tagad mitinās RAF ZTC galvenajā ēkā Rīgā, Duntes ielā 34. Advokāts uzsver, ka birojs lieto tikai vienu stāvu un ir tāds pats nomnieks kā visi pārējie. Tātad neesot pamata aizdomām, ka īpašums mērķtiecīgi pārdots pa lēto. Ēku izsolē nopircis uzņēmums Biroja nams, un pavisam nesen šī akciju sabiedrība iegādājusies arī jocīgo, lielam kioskam līdzīgo būvi pretējā ielas pusē, ko var redzēt pa advokātu biroja pārrunu telpas logu. Šo celtni joprojām grezno RAF simbolika un liels uzraksts – Autoveikals. 
Analizējot RAF aizlaišanu postā deviņdesmito gadu vidū, Rīgas Tehniskās universitātes Autotransporta institūta direktors Gundars Liberts secina, ka valstiski tā bijusi liela kļūda: "Visa politika bija vērsta uz lielo uzņēmumu iznīcināšanu, un arī RAF īpašums tika iztirgots par smiekla naudu, piemēram, tās pašas rūpnieciskās preses." Profesors atgādina: "Ar tām taču varēja taisīt visu – sākot no bļodiņām, beidzot ar dažādu marku automašīnu virsbūvēm. Bija tikai nepieciešama laba ideja un valsts atbalsts." Neatkarīgā jau rakstījusi, ka šīs rūpnieciskās iekārtas apšaubāmu darījumu rezultātā tika iztirgotas par pārdesmit tūkstošiem, savukārt tagad to vērtība cēlusies līdz dažiem miljoniem, vairākām civillietām, krimināllietām un, iespējams, arī prasību pret Latvijas valsti starptautiskajā tiesā.
To, ka uzņēmuma sadalīšana vairākās akciju sabiedrībās bija kļūda, tagad secina arī A. Vaznis: "Tobrīd iespējamais risinājums būtu bijis kaut vai par vienu latu pārdot RAF kādam investētspējīgam ārzemju uzņēmumam ar nosacījumu, ka ražošana tiek attīstīta. Un arī tad RAF izdzīvošana būtu ar lielu jautājuma zīmi."
Citās domās ir RAF ZTC pēdējais vadītājs Juris Pencis. Autobūvētājs būtu varējis sekmīgi pārtapt autopārbūvētājā, jebkādas markas automobiļus pārveidojot par speciālo transportu mediķu, policijas un citu dienestu vajadzībām. Spēju šādu darbu darīt uzņēmums apliecināja vēl 1980. gadā, nodrošinot dažādas modifikācijas transportu (pat ar elektrisko piedziņu) olimpisko spēļu vajadzībām. 
Apliecinājums J. Penča viedoklim ir pašlaik notiekošais Katastrofu medicīnas centra konkurss par ātrās palīdzības automašīnu iegādi aptuveni četru miljonu latu vērtībā. Neatkarīgās rīcībā esošā informācija liecina, ka transports Latvijas slimnieku vajadzībām tiks pārbūvēts ārzemēs: Lietuvā, Polijā vai Igaunijā, attiecīgi uz turieni aizceļos gan Eiropas Savienības piešķirtā, gan Latvijas medicīnas budžeta nauda. J. Pencis spriež, ka no tautsaimniecības viedokļa daudz lietderīgāka būtu, ja šī nauda paliktu Latvijā – darbiniekiem samaksātas algas un valstij samaksātu nodokļu veidā. 
Uzņēmuma administrators A. Vaznis kādreizējo ZTC valdes priekšsēdētāju sauc par sapņotāju. Neviens uzņēmumam neesot liedzis strādāt, taču RAF darbs vairs nebija nevienam vajadzīgs: "Es atnāku pie konstruktoriem un jautāju – ko jūs šodien darīsiet? Viņi dzer kafiju un klusē. Jautāju, vai rīt kāds kaut ko darīs. Atkal klusums. Un arī vakar neviens neko nav padarījis. Ko citu šādā situācijā varēja darīt, ja ne likvidēt uzņēmumu. Turpināt maksāt cilvēkiem algas un krāt parādus?" Valsts var iegūt 80 miljonus
Bens Latkovskis,  NRA  06/30/05    Realizējot Ventspils naftas privatizācijas plānu, valsts budžets varētu iegūt ap 80 miljoniem latu, vakar LNT programmā 900 sekundes paziņoja Ministru prezidenta vietas izpildītājs Gundars Bērziņš.
Valdība slēgtā sēdē beidzot apstiprinājusi Ventspils naftas privatizācijas plānu – pārdodot to biržā par naudu. Valstij joprojām pieder 38,6% Ventspils naftas akciju. Rīgas fondu biržas padomes loceklis Guntars Kokorēvičs uzskata, ka šis ir labākais no iespējamiem variantiem. Vienīgi žēl, ka birža jau iepriekšējā gadā valdībai piedāvājusi šo variantu, taču tas, zaudējot laiku, pieņemts tikai tagad.
Atgādināsim, ka valdība 1. martā ekonomikas ministram uzdeva trīs mēnešu laikā izstrādāt Ventspils naftas privatizācijas plānu. Ministrs apņēmās šo darbu veikt un solīja atrast stratēģisko investoru, kas būtu gatavs valsts budžetu papildināt ar simts miljoniem latu. K. Kariņš, acīmredzot dažu uzņēmuma mazo akcionāru samācīts, sāka izvirzīt gluži nereālus un citiem akcionāriem nepieņemamus piedāvājumus.
"Kurš stratēģiskais investors vēlēsies pirkt 38,6% akciju, ja tās neveido kontrolpaketi? Tāpēc runas par stratēģisko investoru jau no paša sākuma bija pilnīgi nepamatotas," skaidro G. Kokorēvičs. Pēc viņa domām, daudz reālāka iespēja ir piesaistīt finanšu investorus, kas būtu ieinteresēti investīcijās daudznozaru holdingos. Lai arī viņš pašreizējo modeli uzskata par labāko no iespējamajiem, tomēr arī tam ir atsevišķi aspekti, kas rada bažas.
Pirmām kārtām noteiktā akciju minimālā cena. Pēc G. Kokorēviča domām, nav nekādas jēgas noteikt minimālo cenu, jo brīva izsole izslēdz risku pārdot akcijas par zemāku cenu nekā tirgus cena. Minimālās cenas noteikšana var vispār izgāzt izsoli, jo daudzo akciju pircējiem parasti tiek piemērotas atlaides. "Par 1,80 latiem jau šodien var nopirkt uzņēmuma akcijas, nav nemaz jāgaida izsole," ironizē G. Kokorēvičs.
"Ja izsoles organizēšana tiks uzticēta Rīgas fondu biržai, mēs noteikti prasīsim valdībai pārskatīt akciju minimālo cenu un tikai pozitīva risinājuma gadījumā uzņemsimies šo darbu," brīdina G. Kokorēvičs, kaut atzīst, ka tas būtu ļoti liels ieguvums biržai, ja tai tiktu uzticēts darījums par vairākiem desmitiem miljoniem latu. Viņš uzsver, ka nedrīkst vilcināties ar Ventspils naftas akciju pārdošanas sagatavošanu. Tā jāveic, lai tirdzniecību sāktu ne vēlāk kā novembrī, kas ir pēdējais aktīvais tirdzniecības mēnesis pirms biržas spekulantu ziemas miega. Jāatzīmē, ka sevišķi nekavēties būtu īpaši svarīgi arī tāpēc, ka pēc Baltijas lielākā kotētā uzņēmuma Hansabanka akciju atpirkšanas un aiziešanas no biržas tirgū ir ieplūdis ievērojams brīvo līdzekļu apjoms. Kā lēš, tie ir aptuveni 2 miljardi eiro, un tos varētu izvietot citos aktīvos.
Parex Asset Management Tirgus analīžu daļas vadītājs Zigurds Vaikulis saka, ka Ventspils nafta ir ļoti sarežģīta struktūra, un tas apgrūtina uzņēmuma reālu novērtējumu. Tomēr viņš uzskata, ka noteiktā cena varētu būt reāla, ņemot vērā, ka, palielinoties akciju daudzumam publiskajā piedāvājumā, tā cena parasti kāpj, jo akcijas kļūst likvīdākas. Ekonomisti iesaistās priekšlikumu izstrādē inflācijas samazināšanai 
LETA  07/01/05     Vairāki vadoši Latvijas ekonomisti iesaistījušies risinājumu meklēšanā inflācijas samazināšanai.
Ekonomisti meklēs iespējami labākos risinājumus tam, lai pašreizējos apstākļos panāktu inflācijas samazināšanos, vienlaicīgi saglabājot iekšzemes kopprodukta izaugsmi, aģentūru LETA informēja Ministru prezidenta Aigara Kalvīša (TP) padomnieks ekonomikas jautājumos Aigars Štokenbergs.
Iespējamo risinājumu meklēšanā iesaistījušies Štokenbergs, Uldis Osis, Inesis Feiferis un Roberts Remess. Ideju apmaiņā piedalās arī Edmunds Krastiņš (TP). Štokenbergs pieļāva, ka tiks piesaistīti arī Latvijas Bankas speciālisti.
"Katrs no mums izvirza savus priekšlikumu, ko izvērtēsim. Mērķis ir panākt to, lai valdība varētu izvirzīt konkrētu piedāvājumu, kas ilgtermiņā nekaitētu tautsaimniecības attīstībai," skaidroja Štokenbergs.
Kā norādīja premjera padomnieks, galvenais ir panākt pārliecību, ka tie pasākumi, ko valdība piedāvās, tiešām novedīs pie inflācijas samazināšanas. Konkrētus priekšlikumi tiek solīts izstrādāt līdz 21.jūlijam.
Kā sacīja Štokenbergs, galvenais uzsvars sarunās un viedokļu apmaiņā tiek likts uz to, kā valstī ierobežot pieprasījumu un palielināt piedāvājumu.
Jau ziņots, ka pēc ilgām un asām diskusijām saistībā ar Ekonomikas ministrijas piedāvājumu no nākamā gada vidus samazināt pievienotās vērtības nodokļa likmi pārtikai valdība uzdeva sagatavot kompleksu risinājumu inflācijas samazināšanai, ņemot vērā, ka augstais cenu pieaugums varētu kavēt Latvijas plānus 2008.gadā ieviest eiro.
Kā ziņots, maijā, salīdzinot ar aprīli, Latvijā ir sarucis gada inflācijas pieauguma temps, patēriņa cenām, salīdzinot ar pagājušā gada maiju, pieaugot par 6,3%, tai skaitā precēm - par 6,4%, bet pakalpojumiem - par 6,1%, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati. 

Liek pamatus siera nozarei
Gundega  Skagale,  NRA  07/01/05    Pārtikas pārstrādātāji vērtē siera ražošanu kā vienu no rentablākajām nozarēm Latvijā.
"Lai šis pamatakmens ir signāls Latvijas zemniekiem attīstīt pienkopību," vakar, simboliski atklājot jaunās siera rūpnīcas būvniecību, uzsvēra Rīgas piena kombināta padomes priekšsēdētājs Ivars Strautiņš. Rīgā, Bauskas ielā, ar struktūrfondu finansiālo atbalstu līdz nākamā gada 1. maijam paredzēts uzcelt jaudīgu siera ražotni.
Siera ražotnes celtniecība izmaksās 3,5 miljonus latu. Tās būvniecība tiks finansēta no uzņēmuma līdzekļiem, aizņemtajiem resursiem, kā arī Eiropas Savienības lauksaimniecības virzības un garantijas fonda, kas paredz atbalstu lauksamniecības produktu pārstrādes un mārketinga uzlabošanai. Investīcijas jaunajā ražotnē plānots atpelnīt aptuveni piecu līdz septiņu gadu laikā.
"Neraugoties uz sadrumstaloto siera tirgu Latvijā, mēs saskatām labas iespējas, uzbūvējot jauno ražotni, palielināt savu siera tirgus daļu arī Latvijā," piebilda I. Strautiņš. Pašreiz sieri tiek ražoti Rīgas piena kombināta meitasuzņēmuma a/s Limbažu piens ražotnē. Jau tagad aptuveni 65% saražotā siera tiek eksportēts. Galvenie eksporta tirgi ir Eiropas Savienība, galvenokārt Itālija, kā arī Krievija un NVS valstis.
"Patiesībā jau nav būtiski, uz kuru tirgu eksportēt. Svarīgāk, kurā tirgū vairāk maksā un kur var vairāk nopelnīt," sacīja Rīgas piena kombināta valdes priekšsēdētājs Jānis Skvarnovičs. Ar jaunās ražotnes lielajām jaudām kombināts cer klientiem ārvalstīs kļūt vēl pievilcīgāks – tos interesē "industriālais siers ar zemākām izmaksām". Jaunās rūpnīcas ražošanas jauda sasniegs 15–20 tonnu diennaktī, gadā saražojot 5000–6000 tonnu siera. Lai saražotu šādu siera daudzumu, piena kombinātam papildus no zemniekiem būs jāiepērk aptuveni 45 000 tonnu piena gadā.
Līdz ar to kopumā Rīgas piena kombināta jaudas sasniegs 10 000 tonnu siera gadā. Ražošanu jaunajā rūpnīcā plānots sākt 2006. gada vasarā.
Piena pieprasījums un līdz ar to, visticamāk, arī iepirkuma cenas kāps arī Latgales pusē. Tur jauno Čedaras siera ražotni 7. jūlijā atklās a/s Preiļu siers. Tās jauda būs 10 000 tonnu siera gadā. Jaunās līnijas izveidē investēti 3,2 miljoni latu. Šīs investīcijas uzņēmums iecerējis atpelnīt piecu gadu laikā.
Preiļu siers specializējas Čedaras siera ražošanā un savu produkciju realizē gandrīz visās Eiropas Savienības valstīs. Lielākā daļa Preiļu uzņēmumā saražotās produkcijas tiek realizēta Vācijā, Dānijā un Nīderlandē. 
Preiļu siera koncernā iekļauti pieci uzņēmumi – Preiļu siers, a/s Krāslavas piens, a/s Latgales piens, a/s Daugavas zeme un SIA Zolva.
Arī piena pārstrādes SIA Ozols blakus jau esošajai ražotnei Saldus rajona Nīgrandes pagastā būvē jaunu siera rūpnīcu, kuras izveidē plānots ieguldīt gandrīz miljonu latu. Siera ražotni plānots pabeigt līdz šā gada beigām. 
Ozols savu produkciju realizē tikai vietējā tirgū. Pērn septembrī sabiedrība tika atzīta par atbilstošu saražotās produkcijas realizēšanai ES tirgū.
Nojauks Skonto halli
Sandris Vanzovičs,  NRA  07/01/05    Nacionālo sporta bāzi kā kaķēnu pārnesīs uz Mežaparku.
2006. gada pasaules hokeja čempionāts varētu būt gulbja dziesma Skonto hallei – šo daudzpiedzīvojušo objektu plānots no Rīgas centra pārvietot uz Mežaparku.
Rīgas vēsturiskā centra saglabāšanas un attīstības padome aizvakar iepazīstināta ar skontiešu vīziju, kas paredz pēc pasaules hokeja čempionāta halles vietā būvēt dzīvojamās un darījumu augstceltnes. Kompleksu apsaimniekojošā uzņēmuma SIA Stadions sabiedrisko attiecību konsultants Arnis Nīgals Neatkarīgajai uzsvēra, ka tā ir tikai vīzija un šā projekta realizācija ir atkarīga no Rīgas domes institūciju turpmākajiem lēmumiem.
Tiesa, olimpiskajai hallei Skonto ir Nacionālās sporta bāzes statuss, tāpēc to nevar tā vienkārši likvidēt biznesa vārdā. A. Nīgals norādīja, ka halli nevis nojauks, bet gan pārvietos uz Mežaparku, sporta centra Ķeizarmežs teritoriju, lai arī turpmāk izmantotu sporta aktivitātēm. Izstādēm gan nāksies meklēt citu vietu. "Lai sekmīgāk attīstītu futbolu, ir nepieciešama halle, kurā būtu iespējas trenēties visu gadu bez pārtraukuma. Tai atrodoties pašreizējā vietā, pilsētas centrā, treniņu procesu bez pārtraukumiem nav iespējams nodrošināt. Tādēļ nolemts halli pārvietot uz Ķeizarmeža teritoriju, kur ir attīstīta infrastruktūra sportistu vajadzībām (rehabilitācijas centrs, ārsta kabinets, fitnesa centrs, viesnīca)." 
Skontieši uzskata, ka halles uzturēšana pilsētas centrā nav finansiāli izdevīga. Nelielā attālumā no Skonto halles uzcelts Policijas sporta centrs, bet nākamā gada sākumā ekspluatācijā nodos arī daudzfunkcionālo halli Skanstes ielā. Prognozējams, ka lielākā daļa komerciālo pasākumu pārcelsies uz jaunajiem objektiem, bet uzturēt Skonto halli tikai treniņu vajadzībām nebūs ekonomiski izdevīgi.
Apbūvējot teritoriju, kurā patlaban atrodas Skonto halle, tiks gūti līdzekļi futbola stadiona attīstībai, pārveidojot to par modernu Eiropas līmeņa būvi. Paredzēts izbūvēt tribīnes gan vietā, kur šobrīd stadions robežojas ar halli, gan arī stadiona pretējā pusē, kurā pašlaik tribīņu nav. No komercapbūves iegūtos līdzekļus paredzēts ieguldīt stadiona infrastruktūras attīstībai, kā arī futbola kluba Skonto atbalstam. Starp Melngaiļa, Strēlnieku un Hanzas ielu iecerēts uzbūvēt dzīvojamās un biroju telpas 33 000 kvadrātmetru platībā. Plānotas arī vietas 530 automašīnām 15 000 kvadrātmetru platībā.
Kā zināms, Skonto halli pielāgos pasaules hokeja čempionāta vajadzībām. A. Nīgals apgalvoja, ka līdzekļi, ko ieguldīs hallē un stadiona telpās, neies zudumā, jo tiks attīstīta infrastruktūra, ko pēc čempionāta norises izmantos futbola stadiona darbībai. Plānots izbūvēt ģērbtuves telpās zem stadiona skatītāju tribīnēm (Hanzas ielas pusē), izbūvēs arī jaunas tualetes. Arī apakšējos stāvus ēkā, kuru uzbūvēs starp stadionu, halli un Hanzas ielu nākotnē, pēc hokeja čempionāta norises izmantos futbola stadiona, sportistu un sporta fanu vajadzībām. 
Projekta attīstība un tajā ieguldāmais investīciju apjoms būs atkarīgs no tā, kādi būs Rīgas domes atbildīgo institūciju lēmumi. Arī halles demontāžas laiks šobrīd nav zināms.
Izglītībā un kultūrā...

Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa, Maija Rudovska,  NRA  06/27/05     
- Latvijas Mākslinieku savienības valdes atklātā vēstule. Latvijas Mākslinieku savienības valde nākusi klajā ar atklāto vēstuli par Laikmetīgās mākslas muzeja nepieciešamību. Tajā pausts, ka "Latvijā ir bagātas vizuālās kultūras tradīcijas un apjomīgs garīgās un materiālās kultūras uzkrājums. Tāpēc ir absurdi, ka gandrīz 30 gadus mūsu valstī nav iespējams aplūkot 20. gs. otrās puses mākslas procesu atspoguļojumu nacionālā līmeņa mākslas muzeja ekspozīcijā." 
Tā dēļ "divas paaudzes izaugušas bez pietiekamām zināšanām nesenajā Latvijas mākslas vēsturē, bez savlaicīgas nopietnas izpētes atstāta daudzu nozīmīgu pagātnes mākslinieku daiļrade. Nav bijusi nodrošināta mākslas vēstures procesu nepārtrauktība, tā radot sabiedrībā aplamus stereotipus, nevēlēšanos un garīgu nespēju iedziļināties laikmetīgās mākslas izpausmēs." 
Kaut arī LMM funkcijas daļēji veic kultūras institūcijas un mākslas kuratori, kas aktīvi strādā, uzkrājot nesenās pagātnes vizuālās mākslas liecības un interpretējot tās muzeju un galeriju izstādēs, tomēr tās nodarbojas ar savu, katras organizācijas misijā un mērķos noteikto uzdevumu izpildi un nevar pildīt tās funkcijas, kas nosaka Laikmetīgās mākslas muzeja pastāvēšanas pamatus. Pagājušajā gadā noticis būtisks pavērsiens LMM attīstībā, kas turpinājies arī šogad – projektu virzība ir kļuvusi mērķtiecīga un stratēģiski plānota. 
Rīgas domei un Kultūras ministrijai vienojoties, ir noteikta Laikmetīgās mākslas muzeja celtniecības vieta Andrejsalā. Projekta finansēšanai izvēlētais modelis paredz piesaistīt galvenokārt privātos investorus. 
Latvijas Mākslinieku savienības valde izsaka atbalstu valdībai, Kultūras ministrijai un visām organizācijām, kas līdz šim sekmīgi iesaistījušās topošā LMM projekta realizēšanā, un izsaka cerību, ka politiķi un par šo procesu atbildīgās personas valdībā atbalstīs reiz jau noteiktās kultūras prioritātes, tā garantējot iesāktā procesa neatgriezeniskumu.
- Latvijas Nacionālajā bibliotēkā atklāta Džoanas Māršalas fotoizstāde Fotostāsti par Latviju un dzimto Skotiju, kas būs skatāma līdz 21. jūlijam. 
Fotogrāfes tēvs Roberts Māršals bija Latvijas konsuls Glāzgovā. Autore līdz pat Latvijas neatkarības atgūšanai šo zemi bija iepazinusi tikai no grāmatām un pati savām acīm pirmo reizi ieraudzīja tikai 1991. gadā. Kopš tā laika viņa Latvijā viesojas katru gadu un savus iespaidus iemūžina ar fotokameru. Ir vēl kāds liktenīgs notikums, kas Māršalas kundzi piesaista Latvijai, – 1936. gadā no 26. uz 27. oktobrī pie Skotijas krastiem nogrima Rīgas kuģīpašnieka Makša Faulbauma kravas tvaikonis Helena Faulbaums, bojā gāja 15 cilvēki, tikai četriem vīriem izdevās izglābties. Konsulam Robertam Māršalam bija jārūpējas par bojā gājušo apbedīšanu un izglābto nogādāšanu dzimtenē. Uz kuģa bojāejas vietu 1989. gadā devās kreiserjahta Bravo, un tur redzētais saglabājies videofilmā. Fotogrāfijas, raksti periodiskajos izdevumos, grāmatas, piemiņas lietas, videofilma un dokumenti vēstīs izstādes apmeklētājiem par šeit minētajiem notikumiem un cilvēkiem.
- Galerijā Mākslas dārzs skatāma Latvijas Mākslas akadēmijas glezniecības nodaļas absolventu darbu izstāde. Tajā piedalās Edīte Maderniece, Maija Muižniece, Laura Ozola, Karinē Paranjanca, Anna Silabrama, Laura Stepāne un Ilze Zemīte. Vēl nesen šo jauno autoru darbi bija redzami izstādē Vīzija. Misija, toties tagad aplūkojami bakalaura darbi, kas uzskatāmi par vienu no profesionālās izaugsmes atskaites punktiem. Izstāde būs apskatāma līdz 5. jūlijam.
- Labdarības koncerts Zvannieku bērniem notiks nākamsvētdien Anglikāņu baznīcā pulksten 16.30. Zvannieku mājās Skujenes pagastā dzīvo 17 bērni no nelabvēlīgām ģimenēm. Vīņi atrodas Reformātu brāļu draudzes mācītāja Jura Cālīša un draudzes aprūpē.Līvija Dūmiņa,  NRA  06/28/05    
- Mūzika Dievam un no Dieva. Rīgas Sv. Pestītāja baznīcā trešdien pulksten 13 Berklijas Pirmās prezbiteriešu baznīcas kora (Kalifornija, ASV) koncerts Osianna!. Koncerta programmā iekļautie skaņdarbi tapuši laikā no 16. gadsimta līdz pat mūsdienām – skanēs Palestrīnas, A. Vivaldi, L. van Bēthovena, M. Diriflē, Dž. Ratera un citu komponistu kora darbi. Ieeja koncertā par ziedojumiem. 
- Bērnu un jauniešu apmaiņa kultūras un izglītības jomā. Noslēdzies Ziemeļu Ministru padomes biroja Latvijā izsludinātais projektu konkurss programmā Bērnu un jauniešu apmaiņa kultūras un izglītības jomā – atbalstīti septiņi projekti par kopējo summu 9220 latu. Šīs programmas mērķis ir veidot kultūras dialogu starp Baltijas un Ziemeļvalstu bērniem un jauniešiem, veicinot ilglaicīgu sadarbības tīklu veidošanos. Finansiālu atbalstu saņēmuši: Kultūras projektu koordinācijas centra, Jēkabpils 3. vidusskolas, Latvijas Kultūras akadēmijas un Latvijas Universitātes, biedrības Latvija–Zviedrija, Dursupes pamatskolas, Latvijas Vides aizsardzības kluba jauniešu programmas Jaunie vides reportieri, J. Rozentāla skolas atbalsta fonda projekti.Arno Jundze,  NRA  06/30/05    
- Feldbergs Somijā. Pirkalas pilsētā Somijā atklāta Ojāra Feldberga skulptūru ekspozīcija Atvērtais akmens. Sešas lielizmēra granīta skulptūras izstādītas pilsētas sabiedriskajās vietās – laukumos, ielu malās, pie veikaliem un municipalitātes ēkas. Skulptūrām izmantoti dabiskas formas granīta laukakmeņi, kuros veidoti regulāri, pulēti iešķēlumi. Atvērtais akmens būs apskatāms Pirkalā līdz decembrim. 2006. gadā skulptūras ceļos uz Igauniju, kur tiks izstādītas Tallinas centrā, bet sākot no 2007. gada – būs apskatāmas Pedvāles Brīvdabas mākslas muzeja pastāvīgajā ekspozīcijā.Līvija Dūmiņa,  NRA  07/01/05    
- Norčēpingas un Rīgas jaunie mūziķi. Šodien (piektdien) Sv. Jāņa baznīcā pulksten 15 Norčēpingas jauniešu simfoniskā orķestra (Zviedrija) un Rīgas 1. mūzikas skolas simfoniskā orķestra koncerts. Diriģenti Matss Gripenblods, Bjērns Sunnerstams, Andris Fenhans, Laura Staša. Programmā Rietumeiropas, skandināvu, lietuviešu un latviešu komponistu skaņdarbi. Ieeja brīva.
- Muzikāls sprādziens. Šodien koncertzālē Ave Sol pulksten 19 Acuto et con offeto orchestra koncerts. Projektā iekļāvušies 14 mūziķi, kurus vieno netipiska pieeja dažādu stilu mūzikai: sākot no klasiskās, džeza mūzikas un beidzot ar avangardu. Katrs dalībnieks uzstāšanās laikā izmanto divus trīs instrumentus (mandolīnas, klarnetes, ģitāras, čelli, bungas, domras, vijoles, akordeons u.c.) un ar savu individuālo redzējumu kopā veido lielisku un savstarpēji papildinošu ansambli. Programmā ekspresīvi, dziļi meditatīvi un rotaļīgi skaņdarbi – Lūkasa Barzaka Vistas dancis, Antolda Blasfēmija Bēru dziesma, Karla Batona Slīdošais ritms, Elizabetes Žirardēnas Nakts un pilsēta u.c.
- Imanta Kalniņa 5. simfonija CD formātā. Mūzikas izdevniecība Upe laidusi klajā Imanta Kalniņa 5. simfonijas ierakstu. Tapusi 1979. gadā, pirmoreiz atskaņota pēc gada, tagad tā pieejama CD formātā.Druviete: Latvijas zinātnieki spēj būt vadošie pasaulē  
LETA  06/27/05    Latvijas zinātnieki dažās no zinātnes nozarēm ir vadošie pasaulē, šodien, atklājot starptautisku zinātnisku konferenci par magnētisko hidrodinamiku, sacīja izglītības un zinātnes ministre Ina Druviete (JL). Ministre pauda atzinību Latvijas zinātniekiem par ieguldīto darbu, veicinot valsts ekonomikas attīstību un konkurētspēju, informēja Druvietes preses sekretāre Sanda Purviņa. 
Ministre norādīja, ka finansējums zinātnei tiek palielināts, kas ļaus stiprināt doktorantūras studijas un jauno zinātnieku paaudzes veidošanos, zinātnes popularizēšanu sabiedrībā un zinātnes veicināšanu augstskolās. 
Runājot par zinātnes sasniegumiem, Druviete pauda gandarījumu, ka Latvijas magnetohidrodinamikas speciālisti grūtajos pārmaiņu laikos spējuši ne tikai saglabāt, bet arī attīstīt savu potenciālu. 
Viņa norādīja, ka nepieciešamas radošas idejas un tālejoši mērķi turpmākās sadarbības veicināšanai, lai zinātnieku devums tiktu popularizēts pasaulē un Latvijā. 
Jau ziņots, ka šodien Jūrmalā tika atklāta Latvijas Universitātes (LU) Fizikas institūta rīkotā starptautiskā zinātniskā konference par magnētisko hidrodinamiku. 
Kā iepriekš informēja konferences preses sekretāre Solvita Dūdiņa, konferences tēma ir magnētiskā hidrodinamika, kas ir fizikas nozare, kurā LU Fizikas institūts ir viens no pasaules līderiem. Šī ir institūta piecpadsmitā konference, ko šogad Fizikas institūts organizē kopīgi ar Francijas, Vācijas un Izraēlas zinātniskajiem institūtiem. 
Konferencē piedalās aptuveni 180 dalībnieki no 22 pasaules valstīm, tajā skaitā 40 Latvijas zinātnieki. 
Konferences mērķis ir apkopot jaunākos rezultātus magnētiskās hidrodinamikas nozarē, kā arī apzināt jaunos pētījumu laukus tajā un veicināt zinātnes un tehnoloģiju ražotāju pārstāvju sadarbību. 
Konferencē lekcijas lasīs vairāk nekā 90 magnētiskās hidrodinamikas pētnieku, kuri pārstāv daudzus no vadošajiem šīs nozares zinātniskajiem pētniecības institūtiem pasaulē. 
Viens no darba kārtības jautājumiem būs par Ampēra institūta izveidošanu Salaspilī, kas paredzēts kā starptautisks pētījumu centrs uz LU Fizikas institūta infrastruktūras bāzes. Konference sniegs iespēju Ampēra institūta projekta veidošanā un apspriešanā iesaistīt plašu starptautisku zinātnes publiku. Projekta sekmīgas tālākas attīstības rezultātā Latvija varētu iegūt pirmo šādu starptautiski dibinātu institūtu Austrumeiropā. 
LU Fizikas institūts dibināts 1946.gadā, tā galvenie pētījumu virzieni ir magnētiskā hidrodinamika un siltuma un masas pārnese. 
Grāmatas
Arno Jundze,  NRA  06/28/05    
Anke Greifenēdere Magone. Tulkojis Fēlikss Švarcs. Mansards, 2005
Īsta rozīnīte seriāla Sekss un lielpilsēta neskaitāmajiem cienītājiem. Ankes Greifenēderes (1972) romānes varone ir žurnāliste Pia. Viņa saņēmusi fantastisku darba uzdevumu – rakstīt par žilbinošo TV zvaigzni Berglandu. Lai laime būtu pilnīga, dievīgais vīrietis viņā iemīlas, un sajūsminātā Pia jau sāk kalt plānus par abu kopdzīvi, bet... Izrādās, ka ne viss ir zelts, kas spīd. 
Dace Zvaigzne Cerību dārzs, Jumava, 2005
Jūsu priekšā jaunas dzejnieces pirmais dzejoļu krājums. Ja par sākumpunktu ņem faktu, ka tā autore ir vijolniece Latvijas Nacionālajā simfoniskajā orķestrī, tad varam cerēt, ka arī Daces Zvaigznes dzejā skanēs mūzika. "Man šodien uzbrukuši dzejoļi./ Tie viens aiz otra manās domās stājas/ Un prasa viņus iecelt saulītē."
Kīts Robinss Čērčils. Tulkojis Mārtiņš Pomahs. Jumava, 2005
Ņemot vērā mūsu lasītāju lielo interesi par vēsturiskām tēmām, droši var paredzēt, ka grāmata par Vinstonu Čērčilu būs pieprasīta. Tam ir visi priekšnoteikumi – izcila personība uz laikmetu kolīzijas fona, kas atspoguļo gan britu impērijas spožumu, gan bijušās varenības sairumu. Īpaši vērtīgas ir tās pētījuma lappuses, kas veltītas Latvijā mazāk zināmam V. Čērčila dzīves posmam un atklāj viņa politiskās karjeras pirmos soļus ceļā uz premjerministra krēslu.
Dzintars Sodums Kopoti raksti, 6. sējums, Atēna, 2005
Sestajā Rakstu sējumā apkopota Dzintara Soduma dzeja, kas līdz šim bijusi izkaisīta periodikā, kopkrājumos un glabājās paša autora arhīvā. Jāpiebilst, ka sējumā apkopota gan oriģināldzeja, gan atdzejojumi – Tomasa Stērna Eliota darbi. Rakstiem ir divi pēcvārdi – to autori Amanda Aizpuriete un Kārlis Vērdiņš.
Hermanis Hese Stepes vilks. Tulkojuši Ģirts Bļodnieks un Alīda Bļodniece. Atēna, 2005 
Spriežot pēc apgāda Atēna izdotās iespaidīgās Hermaņa Heses darbu sērijas, Latvijā viņu lasīja, lasa un lasīs. Kaut ko piebilst par Stepes vilku pēc tam, kad šo darbu teju vai debesīs pacēlis tāds pasaules literatūras klasiķis kā Tomass Manns, būtu vienkārši nepieklājība. Atliek vien pārliecināties, vai klasiķim bijusi taisnība.
Pieaug iedzīvotāju atbalsts jaunās valsts bibliotēkas celtniecībaiDELFI  06/28/05    Gandrīz 60% Latvijas iedzīvotāju atbalsta jaunās Nacionālās bibliotēkas celtniecību un šogad bibliotēkas atbalstītāju skaits ir par 7,4% lielāks nekā pērn, liecina sabiedriskās domas pētījumu centra SKDS dati. 
Šogad valsts bibliotēkas celtniecības atbalstītāju skaits ir lielākais kopš 1998.gadā - iepriekšējos gados tas svārstījies no 39% līdz 53%, bet 2005.gadā tas sasniedza 58,7%. Jaunās valsts bibliotēkas nepieciešamībai pilnībā piekrīt 26,5%, drīzāk piekrīt – 32,2%, drīzāk nepiekrīt – 18,8% un pilnīgi nepiekrīt – 12,1%. 
Visbiežāk bibliotēkas nepieciešamībai piekrituši jaunieši vecumā no 18 līdz 24 gadiem – 70%, latvieši – 67,2% un lauku iedzīvotāji – 64,7%. 
Savukārt bibliotēkas celtniecību visvairāk neatbalstīja cilvēki ar pamatizglītību – 39,7%, cittautieši – 36,1% un rīdzinieki – 34,3%. 
Ar lellēm un ellē
Dita Eglīte,  NRA  06/30/05    Raiņa Spēlēju, dancoju piedzimis no jauna Iļģu mūzikas un Agra Daņiļēviča deju saspēlē.
Agris Daņiļēvičs un režisors Uģis Brikmanis kopā ar Rīgas pilsētas un rajona spēcīgākajiem kolektīviem kā alternatīvu tautas deju lieluzvedumam Ritums izveidojuši deju spēli vienā daļā. Ar šā uzveduma piecām izrādēm starptautiskajā izstāžu centrā Ķīpsala sākās Latvijas skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku koncertu sērija.
Tumša Ķīpsalas halle, daudzi simti tumšos triko ģērbtu bērnu un jauniešu, tikpat daudz trīsmetrīgu puscaurspīdīgu palagu, milzīgas marionetes un gaiša koka solu rindas, kuras iespējams transformēt gan laipās, gan tiltos, gan dzīru galdos, līdz finālā uzveduma dalībnieki solus sakārto vienā lielā paaugstinājumā, uz kura tad arī Tots Leldei ziedo savas asins lāses, lai viņa sirdsmīļotā varētu atgriezties dzīvē.
Šo folkrokoperu Iļģi uzrakstīja jau 2001. gadā, kad, balstoties uz viņu radīto mūziku un īsināto dramaturģiju, festivālā Homo novus Daugavgrīvas cietoksnī tika izrādīts lietuviešu režisores Vegas Vaičunaites iestudējums. Toreiz skatītājiem neaizmirstamu iespaidu radīja lelles – marionetes.
Dziesmu svētku deju spēle sākas ar iestudējuma mākslinieciskā vadītāja Agra Daņiļēviča un viņa lielo audzēkņu informāciju publikai, kur meklēt rezerves izeju gadījumā, ja pirotehniskie agregāti nenostrādā, kā vajag. Un ar aicinājumu iedziedāties, lai attiecīgās vietās varētu droši dungot līdzi. Vienā no pirmajiem koncertiem, kā jau tas kautrīgajai latvju publikai raksturīgi, nekāda aktīvā līdzdziedāšana gan neizdevās. Taču pieļauju, ka tas tā misējās ne pārāk piepildītās skatītāju zāles dēļ.
Jau ar pirmajiem motīviem un dejotāju uznākšanu Ķīpsalas hallē sāk valdīt latviski mistiska gaisotne. Enerģētiskā mūzika, spēcīgās gaismas strēles un dejotāju masas paņem savā maģijā. Atšķirībā no tradicionālajiem deju rakstiem lielkoncertos stadionā šeit katram uzveduma dalībniekam bez uzdevuma būt mazam posmiņam kādā smukā raksta fragmentā, kas labi izskatās no augšas, jāiekļaujas arī konkrētā rituālā. To paredz Spēlēju, dancoju sižets: kāzas pāraug bērēs, no virszemes tēli nonāk pazemē, dejotāji iejūtas gan kāzinieku, gan zemesvēzīšu, gan raganu un velnu tēlos.
Var tikai apbrīnot, cik vienkārši ar fantāzijas un viselementārāko instrumentu palīdzību panākts tik spilgts vizuālais efekts un tēlainība. Pēkšņi viss milzīgais Ķīpsalas spēles laukums kļūst balts, jo dejotāji, sagūluši uz muguras, virs sevis nostieptus tur baltos autus, tikpat pēkšņi atkal viss transformējas, lai, izmantojot tos pašus solus, tālāk notikumi varētu risināties kalvē, kapsētā un kunga kapenēs. Soli šajā iestudējumā, šķiet, izmantoti tiešām simtpadsmit veidos (scenogrāfs Aigars Ozoliņš).
Kaut arī šajā uzvedumā inscenējuma svars ir lielāks nekā deju horeogrāfija, tomēr uzskatāmi ieraugāms arī Agra Daņiļēviča rokraksts – modernās dejas soļi un efektīgie pāru satvērieni gan zemesvēzīšu kustībās, gan velnu padarīšanās – kur lielie dejotāji mazos paņēmuši pikpaunā, bet ar galvu uz leju, tādējādi sarkanās zeķēs apautās kājiņas atgādina efektīgus velna ragus.
Pusgada darbs brīvdienās nav bijis velts. Turklāt mūzika nav tikai fona atribūts vai ilustrējams materiāls. Uzveduma veidotāji Raiņa simboliskajā darbā patiesi iedziļinājušies un ar vienu noskatīšanās reizi viss nemaz nav aptverams. Jauno mākslinieku darbus pārdos internetā 
Anda Kļaviņa,  Diena  06/30/05    1.jūlijā darbību sāks mākslas galerija Cherado Art Empire, kas internetā pārdos Latvijas jauno mākslinieku darbus. Uzņēmējus Mārtiņu Ati un Jāni Brazovski uz šādu ideju pamudinājis fakts, ka pasaules laikmetīgās mākslas tirgus piedzīvo milzīgu aktivitāti un kolekcionāri pieprasa tieši jaunus talantus. Adresēs www. cherado.co.uk un www.cherado.com interesenti varēs apskatīt darbus un iegūt informāciju par mākslinieku, kā arī izdarīt pirkumu. Pašlaik galerija piedāvā K.Avotiņas, Z.Balodes, A.Mediņas u.c. jauno gleznotāju darbus. Iecerēts piesaistīt Lietuvas, Igaunijas un citus Austrumeiropas māksliniekus. Īpašs akcents tiks likts uz Lielbritāniju, kas patlaban ir nozīmīgākais pasaules mākslas centrs: galerija tiks reklamēta turienes izdevumos. Cherado Art Empire sadarbības partneri ir UPS starptautiskie preču pārvadājumi, Bilžu darbnīca, Vertical Media, fotogrāfi Aleksejs Belokopitovs un Jānis Garjānis. 
Līgumus ar māksliniekiem slēgs juridiskais birojs Ozoliņš, Ozoliņš un Laganovskis.
Mākslas galerijas atklāšana notiks Reiterna namā 1.jūlijā pulksten 11.

Latvijā vidējais studiju ilgums doktorantūrā – divdesmit gadiDELFI  06/30/05    Biznesa augstskolas “Turība” valdes priekšsēdētāja vietnieks Aldis Baumanis, kritizējot augstākās izglītības valsts finansējumu, norāda, ka Latvijā vidējais studiju ilgums doktora grāda iegūšanai ilgst apmēram divdesmit gadu un šī grāda iegūšanas izmaksas valstij ir milzīgas. 
Trešdien “Neatkarīgajā Rīta avīzē” publicētajā rakstā Baumanis norāda, ka doktorantūras studijām no valsts budžeta tiek tērēts gadā ap diviem miljoniem latu, apmaksājot valsts augstskolās budžeta studiju vietas – tuvu tūkstotim. 
Vēl apmēram pieci simti studē par saviem līdzekļiem, bet kopējais doktora grādu ieguvēju skaits jau ilgstoši nesasniedz pat simtu gadā un vairākas reizes atpaliek no līdzīga rādītāja Lietuvā un Igaunijā. Ņemot vērā studiju ilgumu, vidējās izmaksas uz vienu doktora grādu ieguvušo pārsniedz pat Šveices līmeni. 
Tai pašā laikā Baumanis norāda, ka augstākajā izglītībā samazinās izdevumu īpatsvars kapitālajiem izdevumiem, kas pēc būtības ir ieguldījumi, lai valsts augstākā izglītība varētu pastāvēt arī nākotnē. Ja 2002. gadā šis īpatsvars bija 5,3%, tad pēc gada jau 4,0%, bet šogad vairs tikai 3,3%. 
Studentu skaits Latvijā turpina augt un, pēc Izglītības un zinātnes ministrijas datiem, šajā studiju gadā tas ir pārsniedzis 130 tūkstošus. Kāpums salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu ir apmēram četri tūkstoši. Viss šis pieaugums gan ir bijis tikai privātajās augstskolās. Valsts augstskolās, neskatoties uz aizvien pieaugošo finansējumu no valsts budžeta, tas ir pat nedaudz samazinājies, norāda Baumanis. 
Ik mirklis mūzikā kā piedzīvojums
Lauma Mellena,  NRA  07/01/05    Kremerata Baltica festivālā katrs koncerts ir neatkārtojama pērle.
Šonedēļ Siguldā notiek jau otrais Kremerata Baltica festivāls, kura grandiozais noslēgums būs 4. jūlija koncertā Lielajā ģildē.
Runas vēl nav rimušas par iepriekšējā gada veiksmīgo festivāla tēmu Šostakovičs un Šnitke – nepagājušais gadsimts, taču šogad festivāla nosaukums Mīļais Mendelszons un mēs it kā nepretendē uz tik plašu vērienu. Tajā pašā laikā festivāla tēvs un dvēsele – vijolnieks Gidons Krēmers – festivāla koncepcijai līdz ar Fēliksa Mendelszona-Bartoldi melodisko mūziku pievienojis vēl divus ārkārtīgi atšķirīgus šā gada jubilārus, komponistus, kurus pamatoti var uzskatīt par mūsdienu klasiķiem, – gruzīnu Giu Kančeli un krievu mūzikas intelektuālo spēļu meistaru Leonīdu Desjatņikovu.
Kremerata Baltica festivāla koncerti lielākoties notiek ārpus Rīgas, taču tas nebūt netraucē patiesus augstas raudzes mūzikas cienītājus doties uz Siguldu, jo koncertzāles Baltais flīģelis akustika ir ļoti piemērota kamermūzikas koncertiem, turklāt katrs koncerts atklāj publikai veselu zvaigžņu birumu no vairākām valstīm, atšķirīgiem dzīves gājumiem un pieredzi, bet vienotu kaislību – mūziku un kopā būšanas prieku Siguldā, kas jau pamatoti var lepoties ne tikai ar Vidzemes Šveices, bet arī ar Mazās Lokenhauzas nosaukumu.
Protams, var apšaubīt rakstītā vārda iespējas pilnībā atklāt emocijas, ko sniedz mūzika, īpaši tādu mūziķu kā Gidons Krēmers, Eva Bindere, Kristīne Blaumane vai Mārcis Kūlis, izpildījumā. Līdzās izcilai meistarībai un rūdījumam redzams nenogurdināms spēlētprieks, un līdz slavas zenītam noietais ērkšķu ceļš izkūst vienotā kameransambļu sastāva elpā, paužot Mendelszona, Desjatņikova un Kančeli atšķirīgos muzikālos vēstījumus. Atklāšanas koncertā izskanēja divi Leonīda Desjatņikova darbi – Šūberta un Pjacollas mūzikas interpretācijas. Desjatņikovs ir muzikālo mozaīku un krustvārdu mīklu meistars, Gidona Krēmera domubiedrs mūzikā. Atklāšanas koncertā Krēmers kopā ar komponistu spēlēja darbu Kā vecais leijerkastnieks, kas vienlīdz veltīts romantiskās mūzikas ģēnijam Francim Šūbertam, gan pašam Gidonam Krēmeram. Abu mūziķu dialogs gan dubultnošu nopūtās, gan izturētajās pauzēs atklāja absolūti līdzvērtīgu saspēli, drīzāk spēli, kas klausītāju spēj aizraut tieši ar savu vieglumu.
Gia Kančeli Caris Mere altista Maksima Risanova un soprāna Jūlijas Korpačevas izpildījumā skanēja mazliet smagnēji salīdzinājumā ar Krēmera/Desjatņikova duetu un sekojošo Mendelszona koncertu divām klarnetēm un klavierēm fa minora op. 113. Mendelszona skaņdarba melodiskumu pastiprināja klarnetista Mārča Kūļa dzīvā un dinamiskā mūzikas interpretācija.
Koncerta otrajā daļā skanēja Desjatņikova Kopējot Astoru – skaņdarbs, kas sarakstīts kā veltījums argentīniešu mūzikas ģēnijam Astoram Pjacollam. Tomēr Desjatņikova spēles arī izcilu mūziķu izpildījumā neatstāj tādu pēcgaršu kā Pjacollas Milonga per tre. Komponists nosaucis darbu Kopējot Astoru par Piazolla ekstradry. Pilnīgi subjektīvi atļaujos dot priekšroku Piazolla Absolut. Festivāla atklāšanas koncerta kulminācija bija Mendelszona Trio do minora atskaņojums Evas Binderes, Kristīnes Blaumanes un Katrines Gislinges izpildījumā. Četrdaļīgais trio atklāja Mendelszona mūzikas simfonisko šarmu un dziļo emocionalitāti, ko piesātināti un kaislīgi, ar fantastisku ansambļa izjūtu klausītājiem dāvāja visas trīs mūziķes, īpaši dramatiskajā skerco un fināla daļā.
Kremerata Baltica festivālā katrs koncerts ir neatkārtojama pērle, ik mirklis ir piedzīvojums, un tas nav saistīts tikai ar daudzajiem izcilo solistu vārdiem, kas rotā festivāla afišas. Protams, augstākā meistarība ir svarīga, taču, spēlējot Mendelszonu, ļoti svarīgi izjust kādu vārdos neaprakstāmu sirdsnoti. To, kura paslēpusies festivāla nosaukuma pēdējā vārdiņā "mēs". Kremerata Baltica mūziķi muzicēs vairākos sastāvos – dažādos kameransambļos un kopā ar pieaicinātajiem solistiem, ik skaņdarbā piedzīvojot jaunu kopības izjūtu mūzikā. Līdz Rīgai festivāls nonāks tikai finiša taisnē – 4. jūlija vakarā Lielajā ģildē notiks noslēguma koncerts, taču līdz tam ir vērts izbrīvēt vakaru un doties nelielā izbraucienā uz Siguldu, mazo Lokenhauzu.
Iznācis Imanta Kalniņa 5.simfonijas ieraksts 
Inese Lūsiņa,  Diena  07/01/05    Mūzikas izdevniecībā Upe tuviem un tāliem ar a/s Lauma finansiālu atbalstu iznācis Imanta Kalniņa 1979.gadā komponētās 5.simfonijas ieraksts. 
Kopš pirmatskaņojuma 1980.gadā pagājuši divdesmit pieci gadi, ierakstā simfoniju atskaņojis Valsts simfoniskais orķestris Vasilija Sinaiska vadībā gadu pēc pirmatskaņojuma. CD, kura vāku rotā Anša Cīruļa zīmēta Saule, ir Imanta Kalniņa 5.simfonijas pirmizdevums CD formātā. 
"Reti gadās, ka viens izcils komponists spēj (un grib) ieņemt nozīmīgu vietu gan nopietnā mūzikā, to iegūstot ar simfonijām un oratorijām, gan demokrātiskākā, populārā rokmūzikā un, to darot, kļūst par gandrīz folkloristisku tautas pārstāvi. Latvijā tāds ir vienīgi Imants Kalniņš," bukletā publicētajā esejā raksta Imants Mežaraups.
Izdevniecība Upe tuviem un tāliem dibināta 2004.gadā, turpinot mūzikas ierakstu izdevniecības Upe labākās tradīcijas. 
Galvenie darbības virzieni ir latviešu tautas mūzikas popularizēšana, mūzikas bērniem un latviešu klasiskās mūzikas ierakstu izdošana.

Jāņos un Dejus/Dziesmu svētkos...

Jāņi svinēti trakulīgi
Sandris Vanzovičs, NRA  06/26/05    Neraugoties uz neskaitāmajiem brīdinājumiem Līgo svētkus svinēt ar mēru, Latvijas iedzīvotājus pie prāta vest nav izdevies. Visai bēdīgā statistika šajās dienās, visticamāk, tikai pasliktināsies, jo brīvdienas daudziem svinētājiem noslēgsies svētdienas vakarā. Lai gan Līgo svētki, par laimi, ne tuvu nav bijuši tik bēdīgi kā traģiskie asiņainie Jāņi, arī šogad mediķiem un citiem speciālistiem darba bijis pilnas rokas.Līgo naktī Latvijā reģistrēti 97 ceļu satiksmes negadījumi, no tiem 18 gadījumos cietuši cilvēki, bet divi gājuši bojā, informēja Valsts policijas Preses un sabiedrisko attiecību biroja priekšniece Ieva Zvīdre. Cietušie satiksmes negadījumos lielākoties guvuši vieglus miesas bojājumus. 
Smagākais negadījums fiksēts 23. jūnijā ap pulksten 17 Cēsu rajona Raiskuma pagastā, kur 1980. gadā dzimušās Anitas vadītais BMW nobraucis no ceļa un apmetis vairākus kūleņus. Negadījumā gājuši bojā divi cilvēki, bet vēl divi guvuši ievainojumus. 
Pēc provizoriskas informācijas, BMW iebraukusi ceļa līkumā, un tai pretim lielā ātrumā izbraukusi cita mašīna. Autovadītāja sabijusies, strauji griezusi stūri, un BMW nobraucis no aptuveni 2,5 metrus augsta ceļa uzbēruma un sācis kūleņot. Pēc vairākiem kūleņiem no automašīnas izsviesti divi cilvēki, kuriem mašīna uzkritusi virsū. Otrs negadījumā iesaistītais spēkrats no notikuma vietas aizbraucis. 
Lai gan minētā traģēdija nav saistīta ar braukšanu dzērumā, Ceļu policijai nācies apturēt arī daudzus apreibušus stūrētājus. 
Pēc Ceļu policijas biroja priekšnieka Edmunda Zivtiņa prognozēm, kopumā valstī varētu būt aizturēti vairāk nekā simt iereibušu vadītāju, jo, piemēram, Rīgā vien Ceļu policija par braukšanu apreibinošu vielu ietekmē aizturējusi 40 autovadītāju, ziņo LETA. Pat masu pasākuma vietā Raiskuma pagastā, kur policija bija gandrīz "ik uz stūra", autovadītāji bijuši pārgalvīgi un sēdušies pie stūres reibumā, sašutumu pauda E. Zivtiņš. 
Kā svētku rekordists minams kāds autovadītājs, kurš mašīnu vadīja 3,5 promiļu reibumā. Savukārt Jēkabpils rajonā Ceļu policijai nācies izmantot ieročus kāda iereibuša traktorista aizturēšanai. Līgo vakarā ap pulksten 23 policija mēģinājusi apstādināt kādu traktoristu, taču viņš pārbraucis dzelzceļa pārbrauktuvi pie sarkanā signāla, braukājis no vienas ceļa malas uz otru, un, lai apturētu pārgalvi, policijai nācās sašaut traktora riepas. Traktorista organismā konstatētas vairāk nekā divas promiles alkohola. 
Jāņu naktī Latvijā reģistrēti 27 ugunsgrēki, bet cilvēki tajos nav cietuši, informē Valsts ugunsdzēsības un glābšanas dienests (VUGD). Kopumā dienests aizvadītos Līgo svētkus kopumā vērtē kā mierīgus, norādot, ka lieli ugunsgrēki vai traģiskas nelaimes nav notikuši. 
VUGD priekšnieks Aivars Straume aģentūrai LETA pastāstīja, ka lieli ugunsgrēki nav fiksēti. Pagaidām nav informācijas par apdegumus guvušiem cilvēkiem, jo ugunsdzēsēji nav saņēmuši šāda veida izsaukumus. Arī Valsts apdegumu centrs svētku laiku raksturo kā mierīgu, jo divu dienu laikā saņemti tikai seši izsaukumi. 
Bērnu klīniskās universitātes slimnīcas traumpunktā vakar palīdzība sniegta 17 bērniem, kuri bija guvuši dažādu veidu apdegumus. Tie lielākoties gūti, lecot pāri ugunskuriem, un šie apdegumi nav bijuši nopietni. Arī Traumatoloģijas slimnīcas uzņemšanas nodaļā vakar uzņemti cilvēki, kuriem nav izdevies veiksmīgi pārvarēt ugunskuru. Kopā slimnīcā uzņemta 51 persona. 
Rīgas ātrās medicīniskās palīdzības operatīvā daļa Līgo naktī saņēmusi citām dienām neierasti daudz izsaukumu – kopumā zvanīts 781 reizi, aģentūrai LETA pastāstīja dežurējošā ārste. Medicīniskā palīdzība negadījumu vietās sniegta 509 reizes. Izsaukumi vairāk saņemti no Rīgas rajona. 71 cilvēks šonakt pie ātrās palīdzības bija vērsies sadzīves traumu gadījumā, 39 bija guvuši tā sauktās kriminālās traumas. Ātrās medicīniskās palīdzības operatīvā daļa hospitalizējusi kādu 18 gadu vecu jaunieti, kurš Pārdaugavā kautiņā guvis durtu brūci vēderā. Jaunietim nodarīti smagi bojājumi vēdera orgāniem. Palīdzības sniedzējiem Līgo svētku laikā ir bijis pagrūti operatīvi nokļūt pie cietušajiem, jo lielākā daļa svinētāju nav varējuši precīzi izstāstīt savu atrašanās vietu, teica Katastrofu medicīnas centra (KAC) direktors Mārtiņš Šics. 
Pēc palīdzības cilvēki vērsušies ar dažādām traumām – sadzīves un tā sauktajām kriminālajām traumām, kas radušās dažādu nesaskaņu rezultātā. Mediķu palīdzība bijusi nepieciešama cilvēkiem ar dažādām sirds slimībām un citām saslimšanām.
Līgotāji saudzējuši savu dzīvību
Sandris Vanzovičs,  NRA  06/27/05    Ieilgušajās brīvdienās uz Latvijas autoceļiem dzīvību zaudējuši četri cilvēki, kas vērtējams kā relatīvi neliels skaitlis. Arī kopumā mediķiem šie Jāņi bijuši mierīgi, un pesimistiskākās prognozes par lielo cietušo skaitu nav piepildījušās.
Līdz vakardienai Latvijā bija reģistrēti 233 satiksmes negadījumi, 42 no kuriem cieta cilvēki, bet trīs gāja bojā. Līgo dienā reģistrētas 97 avārijas, 24. jūnijā – 55, bet 25. jūnijā noticis 81 ceļu satiksmes negadījums. 
Diemžēl vakar bojāgājušo skaits pieauga – ap pulksten 14 1984. gadā dzimis Honda Civic vadītājs Tukuma rajonā uz Ventspils šosejas veica apdzīšanas manevru vietā, kur braukšanas joslas sadala nepārtraukta līnija. Rezultātā pretējā braukšanas joslā viņa vadītais auto frontāli sadūrās ar vieglo automašīnu VW Passat. Sadursmē bojā gāja viens cilvēks, bet astoņi guva dažādas traumas.
Neatkarīgā jau vēstīja, ka traģiskākā avārija notika 23. jūnijā Cēsu rajona Raiskuma pagasta Jātniekos, kur negadījumā gāja bojā divi, bet dažādas traumas guva vēl divi cilvēki. Šai traģiskajai statistikai sestdien pievienojās kāds 32 gadus vecs vīrietis, kurš gāja bojā satiksmes negadījumā Tukuma rajonā, autoceļa Kandava–Veģi 11. kilometrā. Neatkarīgās novērojumi liecina, ka svētkos Ceļu policija strādāja itin čakli: uz nozīmīgākajiem autoceļiem un arī vietējas nozīmes ceļiem bija manāms visai daudz atstarojošajās vestēs tērptu policistu, kas, visticamāk, disciplinēja šoferus un lika tiem piesargāties. 24. jūnijā Rīgā policijai gan nācās aizturēt 31 iereibušu autovadītāju. Pagaidām nav precīzu datu par visā Latvijā aizturēto dzērājšoferu skaitu. 
Savu dzīvību līgotāji ir saudzējuši, bet ar veselīga dzīvesveida ievērošanu klājies krietni vien grūtāk. Svētku laikā ik dienu Valsts toksikoloģijas centrā pēc palīdzības vērsušies aptuveni desmit cilvēki ar alkohola izraisītām veselības problēmām, ziņo LETA. Jaunākajam pacientam bija 20 gadi, bet vecākajam – vairāk nekā 70 gadi. Veselības traucējumus pārsvarā izraisījusi pārmērīga alkohola lietošana savienojumā ar pārēšanos, kā arī neierastas pārtikas lietošanu uzturā. Palīdzība sniegta arī ārzemju pilsoņiem, kas svētku laikā pārēdušies šašliku, kā arī pārlietojušies alkoholu, kā dēļ viņiem sākusies vemšana. Īpaši smagu saindēšanās gadījumu toksikoloģijas centra pacientiem neesot, tiesa, atsevišķi cietušie nogādāti slimnīcā pat pēc vairāku mēnešu ilgas alkohola lietošanas. 
Šogad salīdzinājumā ar citiem gadiem Jāņu svinēšanas laikā ir mazinājies iedzīvotāju gūto sadzīves un "kriminālo traumu" skaits, kas liecina, ka "esam iemācījušies svinēt svētkus", aģentūrai LETA atzina Katastrofu medicīnas centra direktors Mārtiņš Šics. Šogad bijis mazāk alkohola saindēšanās gadījumu un arī kautiņos cietušo bijis pat mazāk nekā ikdienā. Nopietnākais sadzīves negadījums bijis Saldū, kur kāds vīrietis guvis apdegumus, neuzmanīgi rīkojoties ar grilu. Cietušajam konstatēti pieci procenti ķermeņa apdegumu, viņam sniegta palīdzība, bet uz apdegumu centru vīrietis nav vests.
Jaunieši iet dejā un dzied
Santa Sviķe,  NRA  06/27/05    Jau rīt, 28. jūnijā, notiks pirmais lielais dziesmu un deju svētku koncerts – deju lieluzvedums Spēlēju, dancoju. Brīvdienas jaunajiem dejotājiem pagāja sūrā darbā, iemēģinot deju soļus pirms lielā iznāciena, taču tas viņiem nemazina pirmssvētku prieku.
Ķīpsalas halle brīvdienās mudžēja no maziem un lieliem dejotājiem, kas stingru skolotāju vadībā gatavojās lielajam deju koncertam. IX Latvijas skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku deju lieluzveduma Spēlēju, dancoju dalībnieki ir priecīgi par iespēju parādīt dejotprasmi plašam skatītāju pulkam, kas pildīs Ķīpsalas halli rītdienas vakarā. Uzveduma dalībnieces Dārta Tentere, Elīza Tomsone, Agnese Eihenberga, Sanda Indāne un Anete Jēkabsone no deju grupas Dzirnas ar nepacietību gaida lielo koncertu. "Gribas, lai ātrāk sākas," atzīst nepacietīgā dejotāja Dārta, nedaudz satraukusies pirms svētkiem. "Jocīga sajūta, ka tāds liels pasākums!" viņai piebilst Agnese, kurai uzstāšanās saistās ar milzīgu pacilājumu. "Koncerta beigās gribas raudāt, jo uzvedums ir ļoti emocionāls gan muzikālajā, gan deju soļu ziņā."
Dzirnās visas meitenes, izņemot Elīzu, dejo vairākus gadus, taču dziesmu un deju svētkos piedalās pirmoreiz. "Tā ir tik patīkama sajūta, ka varam piedalīties!" priecājas Elīza, kura deju soļus mācās tikai pirmo gadu. Meitenēm īpaši patīkot dejot tieši šādos uzvedumos. "Dažreiz gan ir nogurums, bet vispār tas mums ir hobijs," stāsta Sanda.
Dejot meitenes sākušas pēc savas gribas. "Draudzenes dejo Dzirnās, tāpēc es arī gribēju pamēģināt," stāsta Dārta, kas agrāk dejojusi kolektīvā Teiksmiņa, no kura aizgājusi tāpēc, ka gribējusi apgūt kaut ko jaunu.
Spēlēju, dancoju uzvedumam deju soļus meitenes mācījušās visu gadu speciālās nometnēs Krimuldas vidusskolā Raganā. "Dažreiz nesanāca, dažreiz haltūrējām," atceras Anete. Viņa ir priecīga par to, ka visām meitenēm ir labi draugi Dzirnās Raganā, kurus ļoti patīkot kaitināt. "Mūsu mazajās grupās nav daudz puišu, bet gribētos, lai būtu, tad ir interesantāk dejot." Agnese stāsta, ka tagad bieži vien jādejo meitenei ar meiteni.
Visas kā viena svētku dalībnieces slavē skolotājus, par vislabāko saukdamas Agri Daņiļēviču. "Viņš ir labs skolotājs. Iemāca labi un nekad nebļauj," slavē Dārta. "Reizēm mēdz arī sadusmoties," papildina Elīza. 
***
Satiksmes ierobežojumi no 27. jūnija līdz 4. jūlijam (izvilkumi)
Satiksme tiks slēgta
28. jūnijā no pulksten 7 līdz 22, 29. jūnijā no pulksten 7 līdz 30. jūnija pulksten 16, 30. jūnijā no pulksten 7 līdz 17 A. Sakses ielā, posmā no Ezermalas ielas līdz A. Sakses ielas ēkai Nr.19, Ezermalas ielā, posmā no Meža prospekta līdz Ķīšezera ielai (izņemot sabiedrisko transportu un vietējo iedzīvotāju transportlīdzekļiem), Meža prospektā, posmā no Ezermalas ielas līdz Kokneses prospektam (izņemot sabiedrisko transportu), 28., 29., 30. jūnijā un 1. jūlijā no pulksten 7 līdz 22 Janševska prospektā, no 29. jūnija līdz 30. jūnija pulksten 6 
11. novembra krastmalā, posmā no Akmens tilta līdz Muitas ielai, 29. jūnijā no pulksten 23.15 līdz 23.30 pāri Vanšu tiltam abos virzienos 
29. jūnijā no pulksten 20 līdz 24 Eksporta ielā, posmā no Elizabetes ielas līdz Muitas ielai, Republikas laukumā, Kronvalda bulvārī, posmā no Citadeles ielas līdz Muitas ielai (izņemot sabiedrisko transportu)
Muitas ielā, posmā no Citadeles ielas līdz Eksporta ielai, 1. jūlijā no pulksten 18 līdz 22
Hanzas ielā, posmā no K. Valdemāra ielas līdz Skanstes ielai, Melngaiļa ielā, Strēlnieku ielā, posmā no Lenču ielas līdz Hanzas ielai, 2. jūlijā no pulksten 10 līdz 16 un no 3. jūlija pulksten 15 līdz 4. jūlijam
Meža prospektā, posmā no Ezermalas ielas līdz Bergenas ielai (izņemot sabiedrisko transportu), Kokneses prospektā, posmā no Siguldas prospekta līdz Meža prospektam (izņemot sabiedrisko transportu), Janševska prospektā, 2. jūlijā no pulksten 10 līdz 21 un 3. jūlijā no pulksten 15 līdz 18
Hanzas ielā, posmā no K. Valdemāra ielas līdz Skanstes ielai, Melngaiļa ielā, Strēlnieku ielā, posmā no Lenču ielas līdz Hanzas ielai, 26., 27., 28., 29., 30. jūnijā, kā arī 1., 2. un 3. jūnijā no pulksten 7 līdz 22 (izņemot sabiedrisko transportu)
Ezermalas ielā, posmā no Stokholmas ielas līdz Siguldas prospektam, un Kokneses prospektā, posmā no Stokholmas ielas līdz Siguldas prospektam.
No 29. jūnija līdz 3. jūlijam atļaus transportlīdzekļiem ar IX Latvijas skolu jaunatnes dziesmu un deju svētku caurlaidēm veikt kreiso pagriezienu no K. Valdemāra ielas uz Melngaiļa ielu, bet 29. jūnijā no pulksten 20 līdz 24 slēgs gājēju satiksmi 11. novembra krastmalā, posmā no Akmens tilta līdz Muitas ielai.
No 29. jūnija pulksten 10 līdz 30. jūnija pulksten 1 slēgs gājēju satiksmi pāri Vanšu tiltam virzienā no Pārdaugavas uz pilsētas centru.
Visu veidu transportlīdzekļu satiksme 3. jūlijā no pulksten 9.30 līdz svētku gājiena beigām tiks slēgta Vecrīgā un 11. novembra krastmalas tuvumā, kā arī pilsētas centra ielās līdz pat gājiena beigu mērķim Mežaparkā.
Avots: Rīgas domes Satiksmes departaments Brīvdienās aizturēti gandrīz 500 iereibušu autovadītājuLETA  06/27/05    Četrās Līgo svētku brīvdienās policija aizturējusi gandrīz 500 autovadītāju, kuri pie stūres bija sēdušies alkohola reibumā, informēja Ceļu policijas biroja priekšnieks Edmunds Zivtiņš. 
No kopumā 495 policijas reidu laikā aizturētajiem iereibušajiem autovadītājiem 215 turklāt braukuši arī bez transportlīdzekļa vadītāja tiesībām. 
Zivtiņš uzsvēra, ka ievērojami liels ir arī to autovadītāju skaits, kuri pie stūres bija sēdušies pēc alkohola lietošanas, bet viņu organismā konstatētais grādīgo dzērienu daudzums bijis pieļaujamo normu robežās. Ceļu policija apturējusi 725 šādus vadītājus. 
Vēl 280 policijas aizturētiem autovadītājiem nav bijušās transportlīdzekļa vadīšanas tiesības, norādīja Ceļu policija biroja priekšnieks. 
No 22.jūnija policija reģistrējusi 394 avārijas, no kurām 28 izraisītas alkohola reibumā. Negadījumos traumas guvis kopumā 91 cilvēks, bet septiņi cilvēki gājuši bojā. 
Vērtējot lielo reibumā aizturēto skaitu, Zivtiņš tomēr iezīmē arī pozitīvās tendences - iepriekš Līgo svētku laikā četras brīvdienas bija tikai 2000.gadā, kad uz autoceļiem gāja bojā 28 cilvēki un svētki tika nodēvēti par "asiņainajiem Jāņiem". 
No 22. līdz 26.jūnijam reidos bijuši iesaistīti kopumā vairāk nekā 2000 policistu. 
Ar sirsniņu izdejot 
Anna Rancāne,  Diena  06/27/05    Gaidas Ivanovas vadītie Preiļu dejotāji guvuši vislabākos panākumus pusfinālā.
Preiļu pamatskolas 4.klašu deju ansambļa Gaida dejotāji šorīt agri no rīta pirmo reizi mūžā devās uz lielajiem skolēnu dziesmu un deju svētkiem Rīgā, savukārt pārējiem skolotājas Gaidas Ivanovas vadītajiem kolektīviem — pamatskolas 8.klašu deju kopai un Preiļu valsts ģimnāzijas deju kolektīvam — tie jau būs otrie vai trešie svētki. Iepriekšējā vakarā ar milzīgu rūpību pīti un vēsumā glabāti pīpeņu un rudzupuķu vainadziņi. "Mēs gribam, lai vainadziņos būtu tikai Latgales pļavu un tīrumu ziedi, lai tie mums nestu veiksmi," smaida skolotāja Gaida. Veiksme Preiļu dejotājiem līdz šim ir bijusi — Gaidas Ivanovas vadītie deju kolektīvi pusfināla skatē saņēma visaugstāko novērtējumu un pirmdien, 27.jūnijā, piedalīsies tautas deju kolektīvu fināla konkursā VEF Kultūras pilī. Kas tad palīdzēja gūt tik labus panākumus? "Tas, ka mums ir laba skolotāja! Dejot ir tik forši!" cits caur citu sauc mazākie gaidieši. 
Ceļš uz IX.Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētkiem 4.klases dejotājiem iesākās jau no pirmās skolas dienas, kad par 4.a klases audzinātāju kļuva Gaida Ivanova. "Nevarēja tik viegli pamukt no mēģinājumiem. Kā beidzās stundas, tā uz dejošanu," smejas skolotāja. Dejojošajai 4.a klasei pievienojušies arī paralēlklases dejotāji. "Nedejo tikai tie, kuri negrib un kuri nav tik centīgi," saka garbižainā Ilvija, bet Elīna viņai piebilst: "Sanāk jau arī kavēt mēģinājumus, bet ļoti reti." "Kādreiz jau apnīk tie garie mēģinājumi," norūc Renārs, taču, nodemonstrējot finālskates dejas Māte gāja klētiņā (G.Ivanovas horeogrāfija) un Es teciņus vien tecēju, dejotājiem visiem kā vienam acis zib priekā un sajūsmā. Ik pa brīdim skolotāja dejotājiem atgādina: "Ar sirsniņu! Neaizmirstiet sirsniņu!" Ko tad nozīmē dejot ar sirsniņu? "Tas nozīmē dejot ar prieku. Mēs dejojam, jo mums tas patīk," nopietni atbild mazā Lelde. Arī Gaida Ivanova atzīst, ka pusfināla skatē bez visa pārējā stingri tika vērtētas attiecības kolektīvā dejas laikā, kā arī tas, vai bērni dejo ar sirdi vai tikai atdejo. "Ar šiem mazajiem bērniem jau ir visvieglāk, ar pusaudžiem nav tik vienkārši, tomēr jāprot atrast to īpašo kontaktu, kad arī no viņiem var prasīt atdevi," saka skolotāja Gaida. Uz jautājumu, kā viņa pati kļuva par deju skolotāju, Gaida samulst un stāsta, ka pēc Liepājas Pedagoģiskā institūta Sākumskolas pedagoģijas fakultātes beigšanas gribējies skolā lielāku slodzi, tāpēc sākusi vadīt deju kolektīvus. Arī pati Galēnu pamatskolas laikā dejojusi, tikai deju svētkos Rīgā toreiz nav sanācis piedalīties, taču tagad svētkiem jau sajucis skaits. Visām jaunradītajām dejām līdzautori ir bijuši bērni. Kad pusfināla skatē dabūjuši maksimālo punktu skaitu, visi kopā raudājuši no prieka. "Jā, bet saldējumu gan nedabūjām," skeptiski novelk kāds dejotājs.
Gaida Ivanova priecājas, ka lielajos svētkos Preiļu dejotājiem būs jauni tautas tērpi, bet bērni ar milzīgu interesi gaida, kādi tad šie izdaudzinātie svētki beidzot būs. "Vai tu, Kristīn, mammai pateici, ka mēs svētkos ēdīsim tikai saldos sieriņus?" iesmejas skolotāja. Pirms koncertiem skolotāja gan neļaujot ēst ne saldējumu, ne čipsus. Lielas rūpes sagādā bižu sapīšana meitenēm — mājās to palīdz mammas un vecākās māsas, bet vieskoncertos nereti pašai skolotājai nākas sapīt vairākus desmitus garo matpīņu. "Es bieži atgādinu, ka galviņām jābūt kā irbītēm, bet vidukļiem — kā skudriņām, bet dažkārt sajūk un pasaku otrādi!" iespurdzas Gaida. Arī zēniem mati nedrīkstot būt pārāk gari, kas traucētu dejot, taču, kā atzīst skolotāja, lielajiem zēniem to ievērot ir grūtāk. 
Kāpēc bērniem patīk dejot? "Es nāku tāpēc, ka mana mammīte arī bija tautumeita," saka Ilvija. Gints aizgūtnēm stāsta, cik daudzas svešas valstis izbraukātas, dejojuši Lietuvā, Baltkrievijā, Čehijā, saņēmuši arī daudzas balvas un neskaitāmus kliņģerus. Pēc svētkiem Preiļu dejotāji dosies uz Poliju. Kristīne smejoties stāsta, ka koncerta laikā nejauši pakritusi, taču tūlīt pat piecēlusies un dejojusi vien tālāk, it kā nekas nebūtu bijis. "Pat tad, ja sāp, ja pakrīt vai kādu dejas soli sajauc, jāprot iziet no situācijas, smaidīt un dejot vien tālāk. Tā ir tā īpašā veiksmes atslēdziņa," saka skolotāja Gaida Ivanova.

Svētki ienāk ar sastrēgumiem
Sandris Vanzovičs,  NRA  06/30/05    11. novembra krastmalas slēgšana transportkustībai un citi satiksmes ierobežojumi dziesmu un deju svētku dēļ vakar Rīgā radīja grūti pārredzamus automašīnu sastrēgumus.
Lielākās problēmas vakar radās Daugavu šķērsotgribētājiem – 11. novembra krastmalas slēgšana transportkustībai vakar radīja korķus uz Vanšu un Akmens tiltiem praktiski visas dienas garumā. Sastrēgumi veidojās pat uz piebrauktuvēm tiltiem, piemēram, Balasta dambī.
Arī pilsētas centrā veidojās sastrēgumi, kurus veicināja daudzie autobusi, kas uz mēģinājumiem un koncertiem nogādāja svētku dalībniekus. Neatkarīgā novēroja, ka liels autobusu pieplūdums manāms Brīvības ielā, tāpat daudzi autobusi devās uz Latviešu biedrības namu, kur notika koru konkursa fināls, arī Mežaparkā un sporta kompleksā Ķeizarmežs veidojās sarežģījumi, taču tie gan lielākoties skāra pašus dziedātājus, nevis citus satiksmes dalībniekus – šeit bija pārāk maz vietas, lai novietotu tik daudz lielo transporta līdzekļu.
Rīgas domes Satiksmes departamenta preses sekretārs Andris Pudāns aicināja autovadītājus būt iecietīgiem saistībā ar svētkiem, kas tomēr ir valsts mēroga pasākums un sagādā prieku daudziem tūkstošiem cilvēku. Diemžēl ar transportkustības sastrēgumiem un ierobežojumiem nākas rēķināties, ja šādi svētki Rīgā vispār tiek rīkoti. Lai atvieglotu sev dzīvi, departaments rosina šoferiem laikus izplānot braukšanas maršrutus un rēķināties ar lielāku laika patēriņu galamērķa sasniegšanai.
Valsts policijas Preses un sabiedrisko attiecību birojā informēja, ka Ceļu policija iespēju robežās regulē satiksmi krustojumos, kuros veidojas sastrēgumi. Sākotnējie novērojumi liecina, ka galvaspilsētā ieradušies vairāk dziesmu svētkus pavadošie autobusi, nekā tas bija plānots.
Taču vislielāko rīdzinieku neizpratni un pat sašutumu izraisīja gājēju satiksmei slēgtā Vanšu tilta labā puse virzienā uz centru. A. Pudāns informēja, ka minētie ierobežojumi noteikti sakarā ar vakarā ieplānoto svētku atklāšanas pasākuma uguņošanu un gatavošanos tai. Neatkarīgā gan novēroja, ka šie ierobežojumi dzīvē realizēti itin muļķīgā veidā: proti, policija uz tilta stāvēja tikai pie kāpnēm, kas ved lejup uz krastmalu, un no Valsts prezidentes pils virzienā uz Preses namu ejošie par šiem ierobežojumiem uzzināja tikai jau pēc aptuveni pussimts metru veikšanas, kad tiem lika doties atpakaļceļā.
Ar vēl vienu drošības sargātāju pārcentību vakar sastapās Eiropas Jaunatnes olimpiādes dalībnieki. Viņiem bija paredzēta svinīgā pavadīšana ceļā, kam vajadzēja izpausties kā braucienam ar kuģīti Vecrīga no piestātnes pie Akmens tilta līdz Hansabankas centrālajai ēkai. Neatkarīgās informācijas avoti ziņo, ka Daugavas vidū kuģīti ielenkuši policijas kuteri, bet to apkalpe strikti paziņojusi – tālāk jūs nebrauksiet! Pēc daudzdesmit minūšu gaidīšanas un tikai pēc sazināšanās ar iekšlietu ministru Ēriku Jēkabsonu sportisti eskorta uz ūdens pavadījumā varēja doties uz Saules akmeni.
Kaupers sauc gavilēt
Santa Sviķe,  NRA  06/30/05    Vakar vakarā 11. novembra krastmala pārvērtās par jauniešu ielu – tur pulcējās ap 35 000 dziedātāju un dejotāju. Ar grandiozu pasākumu oficiāli atklāti IX Latvijas skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki.
Ap pulksten 22, krastmalā sanākot tūkstošiem svētku dalībnieku, ar īsfilmu Mazā cilvēciņa stāsts sākās svētku atklāšanas pasākums. Ievadvārdus teica izglītības un zinātnes ministre Ina Druviete, jauniešus uzrunāja Rīgas mērs Aivars Aksenoks, kā arī tika godināti svētku virsvadītāji un virsdiriģenti. Svētku koncepcija un simbolika tika iedzīvināta ar gaismas nesēju – lukturīšu – nodošanu, kurā tika iesaistīti dalībnieki, dziesmu un deju svētku mākslinieciskās padomes priekšsēdētājs Raimonds Pauls, priekšsēdētāja vietniece Agra Bērziņa, A. Aksenoks un I. Druviete. Līdz ar simbolu nodošanu Daugavā pie Akmens tilta sākās Laivu ceļš, aizvijoties līdz svētku galapunktam – Mežaparkam.
Pasākuma noslēguma daļu ievadīja lielais koris ar grupām Prāta vētra, Iļģi un orķestri Sinfonia concertante, atskaņojot speciāli šim pasākumam radīto skaņdarbu Mana dziesma, kura mūzikas autors ir Renārs Kaupers.Atklāšanas pasākumu noslēdza uguņošana krastmalā.
Citādā ziņā...

Pieaug latviešu īpatsvars Latvijas iedzīvotāju kopskaitā
LETA  06/29/05    Pēdējo gadu laikā pieaudzis latviešu procentuālais īpatsvars Latvijas iedzīvotāju kopskaitā ‑ no 57,7% 2000.gadā līdz 58,8% šā gada sākumā, liecina Centrālās statistikas pārvaldes apkopotā informācija.
Vienlaikus ar latviešu procentuālā īpatsvara palielināšanos to skaits vēl aizvien turpina samazināties. Ja 2000.gada sākumā mūsu valstī dzīvoja 1,37 miljoni latviešu, tad šā gada sākumā ‑ 1,36 miljoni. Kopumā piecu gadu laikā latviešu skaits sarucis par 13 600 cilvēkiem. Statistikas pārvalde norāda, ka iedzīvotāju skaita samazināšanās tendence ir raksturīga arī citām Latvijas lielākajām tautībām.
Procentuāli otrs lielākais īpatsvars aiz latviešiem Latvijas iedzīvotāju nacionālajā sastāvā ir krievi. Šā gada sākumā krievu tautības iedzī votāju skaits, salīdzinot ar 2000.gadu, samazinājies no 703 000 uz 661 000 cilvēku jeb par 42 000. To procentuālais īpatsvars samazinājies no 29,6% uz 28,6%.
Salīdzinājumā ar 2000.gadu samazinājies arī baltkrievu un ukraiņu īpatsvars Latvijas iedzīvotāju skaitā. Tas galvenokārt skaidrojams ar to, ka pēc Latvijas valstiskās neatkarības atjaunošanas diezgan liela daļa krievu, ukraiņu un baltkrievu tautības iedzīvotāju atgriezās uz dzīvi etniskajā dzimtenē vai arī izceļoja no Latvijas uz citām valstīm.
Laikposmā kopš 2000.gada mazliet palielinājies vāciešu īpatsvars. Pārējo tautību īpatsvars Latvijas iedzīvotāju skaitā nav mainījies.
Kā liecina dati, visu skaitliski lielāko tautību iedzīvotāju vidū, izņemot čigānus, mirušo aizvadītajā gadā bija vairāk nekā jaundzimušo. Jaundzimušo bērnu tautība etniski neviendabīgās ģimenēs statistikā tiek norādīta atbilstoši bērna mātes tautībai.
Statistikas dati par jaundzimušo mātes tautību liecina, ka 2004.gadā 64% no visiem jaundzimušajiem bija latvieši, 26% ‑ krievi, 2,4% ‑ baltkrievi, 2,1% ‑ poļi, 2% ‑ ukraiņi, 1,4% ‑ lietuvieši. 2004.gadā 31% bērnu piedzima ģimenēs, kur bērna mātes un tēva tautība bija atšķirīga.
Latviešu īpatsvars augstākais ir Talsu rajonā ‑ 92,1%, Kuldīgas rajonā ‑ 91,5%, Ventspils rajonā ‑ 89,7%, Limbažu rajonā ‑ 88,7%, Liepājas rajonā ‑ 87,8% un Madonas rajonā ‑ 87,7%. No valsts lielākajām pilsētām augstākais latviešu procents ir Jelgavā ‑ 54,4%, Ventspilī ‑ 53,7% un Liepājā ‑ 51,4%.
Mazāk par pusi no visiem iedzīvotājiem latviešu ir trijās republikas pilsētās no septiņām: Daugavpilī ‑ 17,7%, Rīgā ‑ 42,3% un Rēzeknē ‑ 43,8%, kā arī divos rajonos no 26: Daugavpils rajonā ‑ 39,8% un Krāslavas rajonā ‑ 48,7%.

Solītais šoreiz piepildījās –
ne Līgo dienā, ne Jāņu naktī lietus tiešām 
nelija. Bija ļoti, ļoti silts – ne tikai no ugunskuriem...
Taču sestdien pie debess juma parādījās tumši mākoņi, un 
kad tie spruka vaļā, tad nu birdināja lielas lietus lāses cik tik 
jaudas. Šīs nedēļas pirmajās dienās spīdēja saulīte, bet...
palika nedaudz aukstāks. Nu un šodien jau no paša 
rīta pamatīgi lija, un tikai pirms brīža mākoņi 
sāka izklīst un uzspīdēja saulīte...
Anda Jansone, trešdien, 29.jūnijā