K a s   j a u n s   L a t v i j a ?
Nr. 402: 2005. g. 17. - 23. jūnijs

Jāņos...

Jāņos nelīšot
Inga Paparde,  NRA  06/22/05    Meteorologi sola Līgo svētkus bez lietus, bet astronomi aicina ceturtdienas naktī palūkoties vērīgāk debesīs, jo būs redzama neparasta parādība – triju planētu deja.
Meteorologi atgādina, ka oficiāli vasara tikai nupat sākusies – otrdien no rīta pulksten 9.45. Ar vasaras saulgriežiem Latvijā parasti sākas pērkona lietusgāžu laiks, stāsta Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas aģentūras speciālisti. Vienā dienā vai pat dažās stundās var nolīt visa mēneša norma un vēl vairāk. Ap Jāņiem reti ir stabils un sauss laiks, jo cikloni šajā laikā vienmēr atrodas tuvu Latvijai. 
Precizētās aģentūras prognozes pašlaik rāda, ka šogad Līgo vakarā un Jāņos lietus nav gaidāms. Lietus mākoņi pakāpeniski no Latvijas teritorijas atkāpsies jau 22. jūnijā, bet turpmākajās dienās – 23. un 24. jūnijā – virs Latvijas pastiprināsies augsta spiediena apgabals, kas sev līdzi nesīs saulainu un sausu laiku. 
Vēji būs lēni, starp mākoņiem spīdēs arī saule, un gaiss pakāpeniski iesils. Līgo dienā temperatūra pakāpsies līdz 19...24 grādiem, tikai jūras piekrastē būs 16...18 grādu silts. Jāņu naktī termometra stabiņš noslīdēs līdz 8...13 grādiem, bet nākamajā dienā saulē gaiss iesils pat līdz 21...26 grādiem – būs īsti vasarīgs laiks. Ilggadējie meteorologu novērojumi liecina, ka bez lietus Jāņu naktis parasti ir vēsākas. Viszemākā temperatūra parasti ir ap saules lēktu. Meteorologu apkopotā informācija liecina, ka jūnija beigās Latviju šķērsos aukstā atmosfēras fronte, kas aiz sevis nesīs vēsākas gaisa masas. Īslaicīgi līs, ducinās arī pērkons, kuru var pavadīt arī brāzmains vējš, kļūs nedaudz vēsāk. Pārsvarā pieturēsies nepastāvīgi laika apstākļi, gaisa temperatūra naktīs būs ap 8...13 grādiem, dienā 17...22 grādi. 
Trešajā naktī pēc astronomiskās vasaras iestāšanās trīs planētas – Merkurs, Venera un Saturns – vienlaikus parādīsies debesīs, kas ir neparasts notikums astronomijā un necerēta laime astronomiem. Planētas parādīsies debesīs ceturtdienas vakarā un būs redzamas uzreiz pēc saulrieta virs horizonta. Pirmā parādīsies Venera, kurai sekos Saturns un Merkurs – visas planētas ciešā pudurī. Tās būs redzamas aptuveni 30 minūtes. Astronomi stāsta, ka planētas būs kustīgas un veiks tādu kā deju. Planētas debesīs izskatīsies kā spožas zvaigznes, ja mēs skatīsimies ar neapbruņotu aci, bet, izmantojot binokli vai vidēja izmēra teleskopu, tās atgādinās spožas ripas.Jāņus ielīgo tradicionālajās balsīs
NRA  06/22/05    Izdzīvot vainaga vīšanu kā pasaules radīšanu, visīsākajā naktī gūt starojumu veselam gadam. Vasaras saulgriežu priekšpusdienā, saposuši, kuplinājuši domas, rotu un dziesmu pūru, valsts aģentūras Tautas mākslas centrs rīkotajos 4. vasaras dziedāšanas svētkos Rīgā Jāņus ieskandināja 45 folkloras kopas un etnogrāfiskie ansambļi no Rīgas un visiem Latvijas novadiem."Vasaras dziedāšanas svētki šoreiz notika laikā, kas ir enerģētiski spēcīgs pats par sevi, ko izjuta visi dalībnieki un klātesošie, lieliski iejūtoties to norisēs. Prasme dziedāt tradīciju balsīs ir īpaša, kopjama un popularizējama. Šīs dziesmas ar savu vibrāciju, skaņu plūsmu un saturu ir dziļš, spēcīgs garīgs avots, kas dod spēku gan izpildītājiem, gan klausītājiem, jo tradicionālajā kultūrā nekas nenotiek pavirši, virspusēji. Visam tiek piešķirta jēga un nozīme," Neatkarīgajai teica Jēkabpils folkloras kopas Balsi dalībniece Anita Svence. Balsi, kā arī Jelgavas folkloras kopa Dimzēns 4. vasaras dziedāšanas svētkos ieguva lielāko atzinību – uzslavu par izcilu sniegumu, konkursā vērtējot visu Latvijas folkloras kopu un etnogrāfisko ansambļu snieguma atbilstību tradīcijai, formas atbilstību, skaņveidi un mākslinieciskumu. Par dialekta saglabāšanu uzslavu saņēma Ziemeru folkloras kopa, par tradīciju pārmantošanu – Bozovas etnogrāfiskais ansamblis, par skanīgumu – Līvānu Ceiruleits, bet Nīcas etnogrāfiskais ansamblis. Ventspils Kāndla un Jelgavas folkloras kopa Zemgaļi tika sumināta par izaugsmi, par novada savdabības saglabāšanu – folkloras kopa Talsi un Madonas Vērtumnieki, bet par novada tradīciju saglabāšanu – Abrenīte. Par izcilu vokālo sniegumu uzslavu saņēma autentiskās folkloras studija Iļjinskaja pjatņica, savukārt Bauskas folkloras kopa Trejupe tika uzteikta par vīru dziedājumu. 
Vasaras dziedāšanas svētku dalībnieki piedalījās Jāņu tradīciju skolā, mācījās dziedāt līgotnes, Bastejkalnā ielīgoja Jāņus un iededza Lielo Jāņu pūdeli, izdzīvoja Zāļu jeb Ziedu dienu, Uguns nakti un Ūdens nakti, Ielīgošanas nakti Zaķusalā, bet nākamajā dienā dižojās ar dziesmu pūru Brīvdabas muzejā. 
Tradīciju kopēji un arī tikko pirms saulgriežiem iznākušās Praktiskās Jāņu grāmatas sastādītāja, folkloras kopas Grodi dalībniece Aīda Rancāne aicina līgot Jāņus kopā, lai auglība un svētība nāk pār mūsu zemi un cilvēkiem. Izdzīvot siera siešanu un vainaga vīšanu kā pasaules radīšanu, bet visīsākajā naktī gūt starojumu veselam gadam, iedzīvinot senos gadskārtu skaistāko svētku rituālus, to jēgu un nozīmi. Jāņi ir vienīgie no latviešu tradicionālajiem svētkiem, kurus joprojām svin ikviens latvietis un Latvijas iedzīvotājs. 
Līgo visā Latvijā 
Aiva Kalve,  Diena  06/22/05    Pirms Jāņiem veiktā TNS Latvia pētījuma dati liecina, ka tikai 14 % no Latvijas iedzīvotājiem apmeklēs kādu sabiedrisko pasākumu, 72% Līgovakaru pavadīs kopā ar ģimeni un draugiem brīvā dabā. Taču vērienīgi vai ne tik masveida pasākumi tiek rīkoti gandrīz katrā lielākajā pilsētā, ciemā, pagastā. Daudzviet zaļumballes ir bezmaksas, lielākoties tajās vakara aktīvākajā daļā spēlē vietējās un pazīstamās grupas, pēcāk atvēlot laiku dīdžejiem.
Jāņu nakts ir gana gara, lai pagūtu pasēdēt gan draugu lokā, gan piedalīties kādā saturīgā masu pasākumā. Lēni un prātīgi braucot, katrs var sasplānot maršrutu, lai vienā vakarā apmeklētu pat vairākus pasākumus, izvēlētos sev tīkamu koncertu, vakara vadītāju, teātra izrādi u.c.
***
Kur līgot
Rīgā
- No plkst.19 līdz 4 rītā Lido atpūtas centrā Lauku Jāņi pilsētā. Lustēšanās kopā ar Gunti Skrastiņu, Pērkonu, Menuetu, folkloras kopām. Īpaša programma bērniem. 
Jūrmalā
- Plkst.12 Kauguru kultūras namā vasaras saulgriežu svētki: zāļu tirdziņš, brīvdabas koncerts un citas jautras izdarības Jāņu dienas ieskandināšanai. Plkst.22 Jāņu svinības ar grupu Lustīgais blūmīzers. 
- Plkst.22 Mellužu estrādē Jāņu svinības un zaļumballe. 
Vidzemē
- Siguldā no plkst.17 zāļu tirgus. Siguldas pilsdrupās (ieeja no plkst.18, sākums plkst.20) teātra izrāžu fragmenti ar jautrām un priecīgām dziesmām. Piedalās dziedošie aktieri Mirdza Martinsone, Ieva Pļavniece, Pauls Butkevičs, Rolands Zagorskis u.c., Valmieras teātra grupa Žerāri un dziedātāja Ieva Akuratere. Līgošanu vadīs Artūrs Skrastiņš Žūpu Bērtuļa lomā. Plkst.23 Spēlmaņu vasara un zaļumballe Bellacord stilā, spēlēs izklaides ansamblis Trīs runči.
- Cēsīs skrējiens Jānis un Jānītis; no plkst.18 Raiskumā pie Cēsīm Limuzīnam Jāņu nakts krāsā — 25. Lielajā skatuvē Pie Jāņa Cēsu un rajona pašdarbības kolektīvi, plkst.19.30 kinofilmas Limuzīns Jāņu nakts krāsā brīvdabas seanss. Plkst.21 koncertuzvedums Limuzīnam — 25. Īpašie viesi — režisors J.Streičs un filmas galveno lomu atveidotāji. Plkst.23 Ingus Pētersons & Windsurfer Orchestra; plkst.24 Fomins&Kleins; plkst.1 Labvēlīgais tips; plkst.2 Apvedceļš; plkst.3 Rīgas viļņi. Aldara krogā plkst.23 Gunārs Meijers un draugi; plkst.24 Margarita Vilcāne un Ojārs Grīnbergs; plkst.1 Putnu balle; plkst.2 Ufo grupa; plkst.3 Roberts Gobziņš&Los Amigos.
- Zosēnu tirgus laukumā no plkst.19 zāļu tirgus; plkst.21 operas Baņuta estrādes vietā Līgosvētku koncertuzvedums Es, students, apkārt klejodams, līgo, līgo. 
- Valmierā plkst 20 brīvdabas estrādē Cēsu Tautas teātra muzikālā izrāde Kas tie tādi, kas dziedāja, pēc tam balle.
- Valkā plkst.9 pie veikala Oļupe skanēs līgodziesmas un sāksies Zāļu dienas tirdziņš; plkst.20 brīvdabas estrādē R.Blaumaņa luga Skroderdienas Silmačos, kurā piedalīsies Latvijas teātru aktieri un Jāņa bērni no Valkas. Uzveduma režisori — V.Šoriņš un Z.Neimanis. Pēc tam balle līdz rīta gaismai, spēlēs grupas Vilx no Gulbenes un Variant 2 no Valgas. 
- Plkst.11 Staicelē Tirgus laukumā ielīgošana ar dziesmām, dejām, atrakcijām un jāņusiera un alus degustāciju; plkst.13 stadionā futbola spēle Spēlē jauns, spēlē vecs…; plkst.23 dejas un dziesmas līdz rītam estrādē Zem ozola. 
- Plkst.10 Līgosvētku ieskandēšana Salacgrīvā, laukumā Pie bocmaņa; plkst.22 zaļumballē Zvejnieku parka estrādē spēlē grupa Alex un Co. 
- No plkst.21 Saulkrastu estrādē Līgonakts balle, muzicē grupa Kaktuss, būs Līgonakts lielais ugunskurs, darbosies grillbārs. Jāņu nakts ballē ansamblis Liepavots, šovmens Snakes. 
- Ogrē zaļumballe, rotaļas, spēles, apdziedāšana. 
- Plkst.22 Skrīveros Amatnieku parkā Līgosvētku mūzika un lielais Jāņu ugunskurs Aizkraukles pilskalnā. 
- Plkst.20 Krustpils brīvdabas estrādē Līgosvētki un Jāņu dienas gaidīšana. Ābeļu pagasta teātra izrāde Es pazinu tēva sētu. Nakts ballē no plkst.22 spēlē Kreicburgas ziķeri. 
- plkst.22 Madonas pilsētas estrādē jautrajā Līgonaktī spēlēs grupa Los Amigos, kā arī diskotēka visām paaudzēm. 
- Alūksnē Zāļu vakars un Līgonakts balle. 
Zemgalē
- Jelgavā, skvērā aiz kultūras nama, no plkst.10 līdz 14 zāļu tirgus un kultūras programma — dejos deju kolektīvi Jaunība, Rota, Diždancis, Dālderis, Lielupe, Mārīte, Laipa. No plkst.11.30 dziedās un jokus stāstīs dziedošie aktieri no Rīgas. No plkst.20 līdz 4 Jelgavas Pils saliņā paredzēta Līgovakara svinēšana. Sarīkojums sāksies ar koncertuzvedumu Jelgavā ir dzīve jauka, kurā piedalīsies grupas Mūžīgais unisons, Mīlas metronoms, Julgī Stalte, Marija Bērziņa, Līga Vītiņa un vokāli instrumentālais ansamblis Usma. Pasākumu vadīs Andris Bērziņš un Harijs Spanovskis. No plkst.24 dejas ar dīdžejiem. Jelgavā, lauku sētā Kalna būriņi, (Būriņu 8), Jāņu svinēšana etnogrāfiskā stilā ar Jāņu ugunskura dedzināšanu, līgodziesmu un latvisko deju mācīšanu. Piedalīsies folkloras kopa Dimzēns un Svētes pagasta senioru deju kopa. 
- Dobeles Ķestermeža estrādē plkst.22 Līgosvētku balle kopā ar grupu Varavīksne.
- Līgosvētku zaļumballe Bauskas estrādē. 
- Plkst.14 Tukumā, Brīvības laukumā, dejos Svītas juniori un Valsis, informācija par sakoptāko īpašumu, par skaistāko noformējumu. 
- Plkst.21 lielā līgošana Šlokenbekas muižā. Līdz saullēktam spēlēs muzikanti no Mazās ģildes. 
- Plkst.22 Līgosvētki Jaunpils parkā ar muzikālu pamācīšanu Īsas pamācības līgošanā, ar zaļumballi un Tērvetes muzikantiem. 
- Plkst.21 līgosim Jaunmoku pilī. Kā atrakcija pilī Jāņū ugunskura apdejošana, uguntiņas dīķī, lustīgi danči kopā ar TDA Svīta un līgodziesmu dziedāšana līdz pašam rītam kopā ar Andri Skuju. 
- Kandavā plkst.18 brīvdabas estrādē Ozolāji izrāde Trīnes grēki. Izrādē piedalās L.Kugrēna, I.Burkovska, I.Puķe, N.Laizāns, J.Jarāns, D.Porgants u.c., režisori — V.Šoriņš un Z.Neimanis. Plkst.22 Līgonakts ballē spēlē Imula. 
Kurzemē
- Plkst.21 Kuldīgas pilsētas estrādē Pie Ventas ziedu laikā — Latvijas televīzijas Līgovakars. Ar kuldīdzniekiem kopā līgos Raimonds Pauls, Ance Krauze, Normunds Rutulis, Dita Lūriņa, Mārtiņš Egliens, Karīna Tatarinova, Mārcis Manjakovs, Ilona Bagele, Žoržs Siksna, Andris Daņiļenko, Zigfrīds Muktupāvels, Laimis Rācenājs, Niks Matvejevs, trīs tenori, grupa Time After Time un Kuldīgas pašdarbības kolektīvi. Līgonakts pliko skrējiens, starts plkst.3 pie vecā Ventas tilta Kuldīgas pusē.
- Plkst.20 Ventspilī, Reņķu dārzā, Līgovakara ziņģes un lustes pasākumā, ko vadīs Ventspils teātra aktieri; plkst.21 Jāņu nakts zaļumballe ar grupu Šeikeri. 
- Liepājā, Rožu laukumā, Tirgoņu ielā, Pablo bruģī, svētkus ielīgos folkloras kopa Vēlava, tautas deju kolektīvi Rucavietis, Kvēle. 
- Pedvāles Brīvdabas muzejā plkst. 22 sāksies rituāla tēmām veltītās performances. Mākslinieki iecerējuši demonstrēt gan performances, kuru galvenais izteiksmes līdzeklis ir cilvēka ķermenis, gan izmantot dabas un ainavas iespējas, iesaistot rituālos uguni, ūdeni, gaisu un zemi. Plkst.4 Jāņu rītā tiek gaidīti dalībnieki tradicionālajam vīru skrējienam, kam starts tiks dots saullēktā plkst.4.30. Jāņu dienā, sākot no plkst.16, mākslinieki demonstrēs tematiski brīvas performances.
- Plkst.23 Talsos Sauleskalna estrādē līgoballe ar grupu Halo. 
- Plkst.11 Saldū, Kalpaka bulvārī, Ielīgošanas svētki; plkst. 22 Kalnsētas parka estrādē Līgovakara ballē spēlē grupa Labākie gadi. 
Latgalē 
- Daugavpilī, Stropu estrādē, plkst.22 līgoballe. 
- Rēzeknē, Festivāla parkā, plkst.20.00 koncertballe Kursim Jāņu ugunskuru (muzicēs Inga un Normunds).
- Balvos plkst 21 pilsētas parkā Zāļu vakara sarīkojums Ziedi, mana pilsēta, ziedi! Dejas spēlēs grupas Melnais un Co un Kodols.

Laucinieki līgo, pilsētnieki – skatās TV 
Ieva Alberte  Diena  06/22/05    Laucinieku un pilsētnieku svinētie Jāņi ir tik atšķirīgi kā Zeme un Marss.
Kāpēc svinēt Jāņus svinēšanas pēc? Es nesvinu, jo neizprotu šos svētkus — piedzeras, nositas. Es daru, ko gribu, laiski smēķējot, saka students Dāvis Pudāns un veras uz tūristu pilno Rātslaukumu. 
"Darba tik daudz, tik daudz," Andrejs Broks, Madonas rajona Kalēju saimnieks, nedēļu pirms Jāņiem nevaļīgi grozās pa pagalmu — jāapdara lauku darbi, pūdelis jāuztaisa, maize jāizcep, jo viņa sētā Līgovakarā sabirs līgotāji. 
Nedēļu pirms Jāņiem Kalēju māju pagalmā jau no lieliem bluķiem uzsliets ugunskurs un sēdēšanai novietoti divi baļķi. "Pie mums viss notiek," uzrotījis krekla piedurknes, saimnieks Andrejs azartiski pliķē pa nesen uzcelto āra pavardu, kur varēs cept maizi un žāvēt desas. "Šašliku taisu laikus — jēriņš nokauts, un likšu vīna, rūgušpiena un citronu marinādē. Lai gaļiņa mīksta un sulīga," Andrejs gardi smaida.
Līgorītā pirmais Broku pāra darbs ir ielikt pļavu puķes abu mazo meitiņu Madonnas un Delfīnijas gultās, lai viņas pamodušās saprastu, ka Jāņi klāt. Drīz arī Andrejs ar bērzu meijām pušķo māju un svinību vietu, ar pīlādžiem — kūti. Lai raganas nenāk. Andreja sieva Liene tikmēr sien sieru un, kad tas gatavs, iesprauž viducī margrietiņas ziedu. Kalējos dara arī alu. Andrejs plāno, ka šogad Kalējos būs aptuveni divdesmit viesu. Kad Kalēji aplīgoti un ugunskurs iekurts, pie dziedāšanas ķeroties Andreja krusttēvs. Viņam skanot ilgi un labi. Jāņu rītu līgotāji sagaidot sarunās, jo sabrauc sen neredzēti draugi un stāsta, kas ar kuru noticis. Andrejam tik atliekot rūpēties, lai visiem jautri un lai ēdamā gana.
Kad vēl nebija dzimuši bērni, Andrejs un Liene izpušķojuši automašīnu un braukuši pie ūdeņiem. Tepat pie Aronas esot skaista vieta ar ūdenskritumu. Sakūruši ugunskuru, iekoduši un likušies automašīnā uz auss. "No rīta pamostamies — saulīte spīd, putni dzied," Andrejs priecājas par dabas skaistumu, ko nevarētu baudīt pilsētā.
"Iešu mājās gulēt," saka Dāvis Pudāns. 23.jūnijā strādāšot teju līdz pusnaktij, tāpēc būšot noderīgi atpūsties. Dāvja draudzene Kristīne Šmukste Jāņos būšot komandējumā Briselē. Abi jaunieši Jāņus nesvin. "Skatāmies kādu filmu un tarkšķam," kādu no Līgovakariem Rīgas dzīvoklī ieskicē Dāvis. "Man šie svētki ir vienaldzīgi." 
"Rīga ir kā izmirusi. Jūties kā Pelle viens pats pasaulē," Kristīne atceras, kā ar Dāvi pirms diviem gadiem Jāņos izbraukājušies pa Rīgas ielām ar riteņiem "vēsā mierā pa visām joslām. Neviena autiņa, neviena cilvēka". Reiz Kristīne Līgovakaru pavadījusi kinoteātrī, skatoties filmu. Vienīgā pa visu zāli. 
Divos Jāņos tomēr ar draugiem saņēmušies izbraukt ārpus Rīgas. Veloceļojums uz Bausku sācies labi, bet "pa ceļam salecāmies un braucām atpakaļ". Citos Jāņos mēģinājuši aizbraukt uz Tūju. Bijis nedroši, jo visapkārt iereibuši autovadītāji. Tādēļ Dāvis Jāņu laiku galvenokārt pavadot mājās vai ar draugiem.
Ko par Jāņu tradīcijām stāstīs bērniem? "Vai ta mums bērni būs? Neesam vēl vienojušies," Kristīne ar Dāvi saskatās. Vienīgais, ko viņi svin ir Lieldienas, jo "tādi naivi svētki — zaķi, olu ripināšana". Vislabāk gan Dāvim un Kristīnei patīk ziema. Viņu sapnis ir laukos noaudzēt spēcīgus suņus, iejūgt sudraba kamanās, ietērpties kažokos un laist uz vietējo veikalu pēc šampanieša. 
Īsa pamācība līgošanā
TVNET/LETA  06/22/05    Zāļu vakarā un Jāņos lietus tomēr nav gaidāms, prognozē Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas aģentūra, tapēc šogad līgošana varētu būt īpaši lustīga. Valsts policija lūdz cilvēkus padomāt par savu un citu cilvēku drošību pirmssvētku laikā un Jāņos. Policija norāda, ka šogad daudzi dosies svinēt svētkus jau trešdienas pēcpusdienā, bet mājās atgriezīsies tikai svētdien.
Tādēļ, lai nepieļautu zagļu iekļūšanu mājoklī, cilvēkiem tiek ieteikts noskaidrot, vai kādi uzticami kaimiņi šajos svētkos nav nolēmuši palikt mājās un varētu pieskatīt kaimiņu dzīvokļus. Īpaša vērība jāpievērš logiem, svešām personām un laušanai raksturīgām skaņām. 
Svētku svinētāji tiek aicināti atstāt kaimiņiem savu tālruņu numurus, kā arī atgādināt policijas tālruņa numuru 02 vai 112. 
Arī Ceļu policija, vēlot transportlīdzekļu vadītājiem priecīgus un jaukus Līgosvētkus, vienlaikus aicina šos svētkus nepārvērst par drūmākajām dienām mūžā. 
Ceļu policijas biroja priekšnieks Edmunds Zivtiņš sacīja, ka Jāņos, kuru laikā bez tradicionālās siera ēšanas un alus dzeršanas tiek baudīti arī stiprāki dzērieni, tieši autovadītāju ziņā ir izvēle - braukt vai nebraukt pie stūres reibumā. 
Valsts policijā uzsvēra, ka šie svētki iepriekš nesuši ne tikai prieku un līksmību, bet arī zaudējumus. Policija atgādināja par "asiņainajiem Jāņiem", ko sabiedrība piedzīvoja pirms dažiem gadiem. 
Tiesībsargi atgādina, ka uz svētku svinēšanu jāizbrauc laikus, jo jārēķinās ar sastrēgumiem ielās. 
Policija sola pastiprināti kontrolēt transporta līdzekļu vadītājus, vai tie svētku dienās nebrauc reibumā. Tādēļ autovadītāji tiek lūgti būt iecietīgiem, ja viņi tiks pārbaudīti vairākas reizes. Tas tiks darīts drošības labad. 

Eiropā un visā pasaulē...

Berezovskis Latvijā atstājis ceturtdaļmiljonu dolāru
Agris Blūmfelds,  NRA  06/17/05    Jau četrus gadus Latvijā aktīvi darbojas Krievijas oligarha Borisa Berezovska fonds, kas savas pastāvēšanas laikā dažādām Latvijas krievvalodīgo kultūras atbalsta organizācijām ziedojis 250 000 ASV dolāru.
Trimdā dzīvojošā Krievijas oligarha Borisa Berezovska dibinātais Pilsonisko brīvību fonds šogad kultūrizglītojošu projektu atbalstam Latvijā atvēlējis 100 000 ASV dolāru, Neatkarīgajai pastāstīja fonda Latvijas nodaļas vadītāja žurnāliste Natālija Troicka. Kopš 2001. gada Berezovska fonds ziedojis 250 000 dolāru, katru gadu ziedojot 50 000, un šogad plāno dāvāt 100 000. Tikai 2003. gadā ziedojumus Latvijas krievu organizācijas nav saņēmušas, jo fonda darbība uz laiku zaudējusi aktualitāti paša oligarha skatījumā. Taču šogad fonds par atvēlētajiem līdzekļiem turpinās sniegt atbalstu projektiem, kurus tas jau atbalstīja iepriekšējos gados. N. Troicka norādīja, ka arī šogad fonds atbalstīs bezmaksas teātra biļešu iegādi skolēniem, skolu teatrālo kolektīvu festivālu Krievu klasika, kā arī izglītības iestāžu teatrālos kolektīvus. 
Tāpat paredzēts sniegt atbalstu Latvijas krievu kultūras biedrībai, kuru vada Jurijs Abizovs. Viņš stāsta, ka šobrīd no Berezovska fonda organizācijas vajadzībām saņēmis naudu par telpu īri. "Par fonda ziedotajiem līdzekļiem varēsim maksāt īri veselu gadu," saka J. Abizovs.
Lielu atbalstu Berezovska fonds sniedzis arī organizācijai Pilsoniskā iniciatīva 21. Tās priekšsēdētājs Vjačeslavs Vasins apgalvo, ka kopumā no Berezovska fonda saņemti 8000 dolāru. Lielākā daļa – aptuveni 5000 – iztērēti, palīdzot krievvalodīgajiem nolikt naturalizācijas pārbaudījumus un iegūt pilsonību. "Kompensējām trūcīgajiem valsts nodevu, kuru ne visi varēja samaksāt. Tā bija trīsdesmit latu liela, bet pēc tam samazināta līdz divdesmit latiem," saka V. Vasins. Tāpat Pilsoniskās iniciatīvas 21 paspārnē rīkoti vairāki pasākumi bērniem, atbalstīti pašdarbības pulciņi un amatierteātri, kuros darbojas ne tikai krievvalodīgie, bet arī latviešu un citu tautu bērni un jaunieši.
Arī publiciste Natālija Ļebedeva saņēmusi atbalstu no Berezovska fonda – ar organizācijas Pilsoniskā iniciatīva 21 starpniecību viņai kompensēti naturalizācijas kursi. N. Ļebedeva stāsta, ka pirms gada ceļš līdz pilsonības iegūšanai neesot bijis viegls, tomēr viņa aizrautīgi apguvusi piedāvāto programmu. "Šie kursi nav pazemojoši vai aizskaroši, uzzināju daudz ko jaunu, daudz ko zināju arī iepriekš. Tā ir kustība uz priekšu," N. Ļebedeva arī citiem iesaka pārvarēt savu spītību un iziet naturalizācijas procesu, kaut arī kā ilglaicīgam Latvijas iedzīvotājam sākumā tas varētu šķist nedaudz aizvainojoši. 
***
Uzziņai
Pilsoņu tiesību un brīvību fondu Boriss Berezovskis dibinājis 2000. gada decembrī Ņujorkā (ASV), un tā finansējums ir 25 miljoni ASV dolāru. Fonda pamatdarbība vērsta uz Krieviju, taču tajā iekļauta arī aiz Krievijas robežām dzīvojošo krievvalodīgo kopienas atbalstīšana. Pilsoņu brīvības fonda Latvijas nodaļa savu darbību sāka 2001. gada martā. Tās mērķis ir atbalstīt krievu kultūrizglītojošās un izglītības iestādes, kā arī jebkurus pasākumus, kas veicina latviešu un krievu kultūru dialogu un krievvalodīgo iedzīvotāju integrāciju Latvijā. Prezidente: robežlīguma problēma var samudžināties
Agnese Margēviča,  NRA  06/17/05     Nav skaidrs, kad – vēl jūnijā vai tikai rudenī – Saeima varētu pieņemt valdības virzīto īpašo likumu, kas Satversmes tiesai uzdotu izvērtēt Latvijas un Krievijas robežlīguma projektu. Prezidente Vaira Vīķe-Freiberga pauž bažas, ka šis likums, par kura atbilstību Satversmei jau izskan šaubas, var "iekavēt un samudžināt" procesu.
Saeima vakar nodeva izskatīšanai komisijās valdības izstrādāto likumprojektu par Latvijas un Krievijas robežlīguma projekta atbilstības Satversmei izvērtēšanu. Atbildīgā par likumprojektu būs Juridiskā komisija, bet to skatīs arī Ārlietu komisija. 
Lai gan Ministru kabinetam būtu iespēja Saeimas sesiju starplaikā pieņemt šo likumu Satversmes 81. panta kārtībā, valdībai šāda nodoma neesot, norādīja premjera Aigara Kalvīša preses sekretārs Arno Pjatkins.
Valdība kā iniciatori robežlīguma projekta izvērtēšanai Satversmes tiesā min prezidenti, taču valdības pašreiz virzītais risinājums atšķiras no viņas piedāvātā. "Formulējums bija cits – nevis ar unikālu, vienreizēju likumu likt Satversmes tiesai izvērtēt nenoslēgtu robežlīgumu, kas pats par sevi varētu izraisīt iebildumus kā neatbilstošs Satversmei, līdz ar to iekavējot un samudžinot visu šo procesu, bet gan paplašināt Satversmes tiesas funkcijas," šāsdienas intervijā Neatkarīgajai norāda prezidente.
Pagaidām nav skaidrs, kad Saeima varētu pieņemt šo īpašo likumu – kādā īpaši sasauktā ārkārtas sēdē parlamenta sesiju starplaikā vai rudenī, kad atsāks darbu. Kamēr nav sākušās debates par likumprojektu, nav arī zināms, vai tā gala variants būs analogs valdības iesniegtajam. Ja likumprojektā noteiktie termiņi paliks nemainīgi un Saeima to pagūs pieņemt vēl jūnijā, kā arī, ja procesā iesaistītās instances izmantos maksimālos likumā noteiktos termiņus, tiesas spriedumu varētu gaidīt ne agrāk kā 2006. gada februārī. Savukārt, ja Saeima likumu pieņems tikai pēc vasaras brīvlaika – septembrī –, tiesas spriedumu varētu gaidīt ne agrāk kā 2006. gada aprīlī. 
Juridiskās komisijas priekšsēdētājs Mareks Segliņš (TP) informēja, ka jau 21. jūnijā komisija apspriedīs likumprojektu, to gatavojot pieņemšanai 1. lasījumā. Komisija spriedīšot, vai ierosināt Saeimu to pieņemt steidzami – divos, nevis trīs lasījumos. Saeima par likumprojekta apstiprināšanu 1. lasījumā teorētiski varētu lemt 22. jūnijā, ar šo jautājumu papildinot šīs sesijas pēdējās plenārsēdes darba kārtību. 
A. Pjatkins pieļāva, ka Saeima ārkārtas sēdi varētu sasaukt jau 30. jūnijā, jo parlamentā esot "iekavēti" daži likumprojekti. Šādu varbūtību neoficiāli apstiprināja arī Saeimas preses dienestā. Ja likumprojektu nolemtu skatīt steidzamības kārtā, otrajā – galīgajā – lasījumā to teorētiski varētu pieņemt jau 30. jūnijā. Saeimas Juridiskajai komisijai pirms tam būtu jāpaspēj izskatīt priekšlikumus likumprojekta otrajam lasījumam. 
Valdības virzītais likumprojekts paredz, ka Satversmes tiesai jāspriež gan tas, vai Satversmei atbilst pats robežlīguma projekts, gan robežlīguma projekts, ja tam pievienota vienpusējā deklarācija. Ārlietu ministrs Artis Pabriks iepriekš izvairījies atbildēt, vai valdība atsauks vienpusējo deklarāciju, ja Satversmes tiesa lems, ka robežlīgums atbilst Satversmei arī bez tās. Nav skaidrs, kāds politisks risinājums būtu iespējams situācijā, ja Satversmes tiesa lemtu, ka robežlīgums atbilst Satversmei, bet tikai ar deklarāciju, jo Krievija paziņojusi, ka robežlīgumu neparakstīs, kamēr deklarācija netiks atsaukta. Pastāv arī iespēja, ka Satversmes tiesa robežlīgumu atzīst par Satversmei neatbilstošu arī ar vienpusējo deklarāciju. Valsts prezidente šīsdienas intervijā norāda, ka šādā gadījumā "būtu divi varianti – vai nu jārīko referendums, vai jāmaina Satversme". V. Vīķe-Freiberga pirmo variantu atzīst par riskantu, bet otro – par sarežģītu.Krīze ES nav Latvijai labvēlīga
Agnese Margēviča,  NRA 06/17/05   ES līderu izteikumi vieš bažas, ka konstitucionālā līguma ratifikācijas process varētu tikt iesaldēts un šodien dalībvalstis varētu nevienoties par ES finanšu perspektīvu 2007.–2013. gadam. Ne viens, ne otrs nav izdevīgi Latvijai. 
25 ES dalībvalstu līderu, tostarp Latvijas premjerministra Aigara Kalvīša, sarunas par konstitucionālā līguma likteni vakar turpinājās līdz vēlai naktij, bet dienas gaitā izskanējušie paziņojumi lika noprast, ka par vienīgo izeju tiek uzskatīta procesa iesaldēšana uz diviem trim gadiem. Jau vakar tika pieļauts, ka sestdienā iestiepsies arī sarunas par ES finanšu perspektīvu laika periodam no 2007. līdz 2013. gadam, un Lielbritānijas nepiekāpīgā pozīcija viesa šaubas, vai šīs sanāksmes laikā vienošanās tiks panākta. Francijas prezidents Žaks Širaks jau vakar rosināja sasaukt jaunu, ārpuskārtas tikšanos. Klīda runas, ka tas varētu notikt jau pēc nedēļas.
Premjera ārlietu padomnieks Pēteris Ustubs sacīja, ka ES konstitūcijas jautājumā A. Kalvītis aizstāvēšot pozīciju, ka ratifikācijas process jāturpina, vienlaikus katrai valstij dodot tiesības izlemt arī par ratifikācijas atlikšanu vai referenduma atcelšanu. Latvija arī neuzskata par "labu ideju" atvērt konstitūciju grozījumiem, jo 10 ES dalībvalstis, tostarp Latvija, to jau ir ratificējušas esošajā redakcijā. 
Tā vietā pieņemams kompromiss būtu procesu iesaldēt, gaidot, kad valstīs, kuru pilsoņi referendumos teikuši nē, pie varas nāk jaunas valdības, kuras pārliecinātu vēlētājus pieņemt ES konstitūciju, – Latvijas pozīciju skaidroja P. Ustubs. Konstitūcijas ratifikācijas izgāšanās Latvijai nebūtu izdevīga – tā vājinātu ES gan ekonomiski, par ko liecinot jau tagad vērojamā eiro kursa krišanās, gan politiski, jo ES nespēja vienoties pasaulei signalizēšot par ES kā vāju starptautiskās politikas aktieri. 
"Pievienojoties ES, Latvija gribēja pievienoties spēcīgam klubam," norādīja P. Ustubs. Savukārt nespēja vienoties par konstitūciju un budžetu parādīšot, ka ES iekšēji nav vesela. 
Tomēr daudz kritiskāka Latvijai būtu iespēja, ka ES līderi nevienojas par ES finanšu perspektīvu 2007.–2013. gadam, par ko liecina Lielbritānijas ārlietu ministra Džeka Strova vakar paustais, ka briti nekavēsies izmantot veto tiesības, ja atsaucību negūs viņu prasības. P. Ustubs norādīja, ka tādā gadījumā iekavētos Latvijas nacionālā attīstības plāna apstiprināšana, jo nebūtu skaidrs, kādu finansējumu mūsu valsts saņems un uz kādiem virzieniem plānā likt uzsvaru. Turklāt, ja līdz 2006. gada pirmajai pusei finanšu perspektīva netiks apstiprināta, turpinoties sarunām par to, sāktos arī ES budžeta apspriešana katram gadam atsevišķi. Latvija tādā gadījumā saņemtu mazāk finansējuma nekā septiņu gadu finanšu perspektīvas robežās, uzsvēra P. Ustubs. Finanšu perspektīvas akceptēšana nepieciešama ne tikai katras dalībvalsts ekonomiskās attīstības plānošanai, bet arī ES kopīgas likumdošanas un projektu izstrādei. Latviešu medicīnas māsu likteņi NorvēģijāLīga Rušeniece, NRA pielikums "Mēs"  06/18/05    "Mums nebija citas iespējas, kā mēģināt kaut ko mainīt. Sveša zeme… Nezinu, vai es būtu braukusi viena pati, es neesmu tik drosmīga, bet bijām divi. Salikām kopā savu drosmi, un…" tā saka Ieva, kas kopā ar vīru Mareku trīs gadus strādā Orštas aprūpes centrā. Pirms diviem gadiem Seleņu ģimenē Norvēģijā piedzima mazais "latviešu vikings" Nauris Martins.Pirms četriem gadiem, kad Liepājā uzradās divi uzņēmīgi vīri, meklējot medicīnas māsas darbam Norvēģijā, Ieva un Mareks jau bija precējušies. Jauna un laimīga mediķu ģimene, bet – ar lieliem parādiem, kas Latvijā ir gandrīz vai sinonīms mediķa algai. Tāpēc finansiālā krīze ģimenē bija galvenais arguments, kāpēc Seleņas vispār sāka domāt par iespēju strādāt svešā zemē. Izejot cauri atestātu konkursam, dažiem specialitātei nepieciešamajiem kursiem, valodas apmācībai, intervijām ar darba devējiem, Seleņas palika neziņā gandrīz gadu. Jo aptuveni šāds laiks bija nepieciešams norvēģiem, lai viņi Latvijas medicīnas izglītību konvertētu savā zemē. Seleņas gaidīja. Un nemeklēja labākas iespējas darbam un necerēja uz brīnumu, ka viņu finansiālajās un profesionālajās iespējās kaut kas kardināli mainīsies, jo – izvēle jau bija izdarīta. Mareks strādāja ātrajā palīdzībā, Ieva – slimnīcas uzņemšanas nodaļā. "Galvenais arguments bija finanses, jo, vienkārši sakot, nevarējām izdzīvot, lai gan abi strādājām. Par to, ko, iespējams, zaudēsim, mēs nemaz nedomājām, jo izdzīvošanas izmisums bija pārāk liels. Nolēmām – jāmēģina riskēt, lai vismaz kaut kas mainās. Turklāt tā bija iespēja redzēt citas valsts darba stilu medicīnā, iegūt citu pieredzi," stāsta Mareks. Tikai labu viņš saka par iepriekšējo darbavietu – Liepājas neatliekamo palīdzību – un tagad pat ilgojas pēc tādas darba specifikas, kurā nekad nevari zināt, kas sagaida izsaukumā – sirdslēkme, alkoholiķis, narkomāns vai pārgalvīgs sportotājs… 
Tobrīd Seleņām bija skaidrs viens: darbs būs aprūpes centrā, tātad – veco ļaužu pansionātā, kurā ir četras nodaļas – veciem cilvēkiem ar un bez hroniskām slimībām, kā arī tiem, kas sirgst ar vecuma demenci. Tieši tāpēc Seleņas izgāja speciālu kursu geriatrijā (mācība par vecu cilvēku slimībām un to ārstēšanu) un psihiatrijā. Tikpat loģiska nepieciešamība bijusi apgūt likumdošanu medicīnas jomā Norvēģijā – kādas mediķiem ir tiesības, kādas – pacientiem. "Ir jāzina likumi, ir jāzina, ko drīksti un ko nedrīksti kam teikt, kam drīksti un kam ne rādīt pacienta dokumentāciju, ko drīksti atklāt piederīgajiem," atzīst Mareks. 
Abi ar Ievu viņi ir pateicīgi savai Liepājas medicīnas skolā iegūtajai izglītībai, jo pieredze rāda, ka iegūtās zināšanas ir konkurētspējīgas. "Izglītība mums ir kvalitatīva. Latvijā tā skaitījās vidējā profesionālā izglītība, bet pēc programmas novērtēšanas Norvēģijā tā ir atzīta par pirmās pakāpes augstāko izglītību." Neko sliktu Seleņas nesaka arī par norvēģu kolēģiem, kas, no vienas puses – latviešus uztvēruši rezervēti, bet, no otras puses – novērtējuši, uz ko viņi ir spējīgi. "Mēs esam labi novērtēti, darba devējs ir pat lepns ar mums." 
Sākot strādāt Orštā, uzradās tāda problēma, par ko Seleņas pat nebija varējuši iedomājušies. Viņi bija mācījušies norvēģu valodu, bet izrādījās, ka tajā pusē ir pavisam cits dialekts, turklāt tik atšķirīgs, ka pirmajā brīdī abi jutušies kā no laivas izmesti. "Tas psiholoģiski ir drausmīgi smagi – nevari komunicēt un tāpēc reāli nevari izdarīt savu darbu. Mediķa profesija ir tāda, ka ir jāsarunājas ar pacientu un viss ir jāpaskaidro, māsa ir kā tilts starp dakteri un pacientu, arī starp pacientu un viņa piederīgajiem. Pirmais periods bija šausmīgi grūts. Tomēr valoda radīja īslaicīgus sarežģījumus, pēc trim mēnešiem jau viss bija O. K." 
Tagad Mareks labi zina norvēģu valodu vietējā dialektā. Šogad pat gadījies kuriozs – gājis iesniegt dokumentus uzturēšanās atļaujas pagarināšanai, un ierēdņi esot vaicājuši – kāpēc viņam, norvēģim, tāda vajadzīga? 
Ar darbu Seleņas ir apmierināti – Ievai šāds aprūpes centrs esot kā radīts: bez stresiem un ekstrēmām situācijām, kad "viss notiek lēni un mierīgi". Mareks strādā slēgta tipa nodaļā, proti, ar vecuma demenci sirgstošiem slimniekiem. Tas neesot fiziski grūti, bet psiholoģiski nospiedoši. "Šie slimnieki ik pēc pusstundas var jautāt vienu un to pašu, bet man katru reizi ir jāatbild viens un tas pats, turklāt šo slimību pavada depresija. Ar laiku slimība nenovēršami progresē, sākas neadekvāta rīcība," stāsta Mareks. Tomēr tas arī ir vienīgais adrenalīns, ko piedāvā šis darbs. Mareks arvien biežāk atceras darbu ātrajos un grasās kaut ko mainīt vai vismaz meklēt iespējas mainīt darbu Norvēģijā. "Gribas asumu, profesionālu izaugsmi, negaidītu un neprognozējamu situāciju. Tieši tas uztur mediķi formā. Darbs kā pēc plāna man nav piemērots ," saka Mareks. 
Liekot kopā visus plusus un mīnusus, Kaspars domā par jauna darba meklējumiem. Lai gan tas var būt sarežģīti – pirms trim gadiem, kad abi kopā ar vēl septiņiem mediķiem no Liepājas atbrauca strādāt uz Norvēģiju, avīzes bija pilnas ar darba sludinājumiem, kurās tika meklētas medicīnas māsas, jo tolaik viņu atalgojums bija salīdzinoši zems un norvēģu māsas izvēlējušās labāk strādāt Dānijā vai Zviedrijā – un arī citā profesijā. Tagad māsu algas ir paaugstinātas un māsām nav tik vienkārši atrast pastāvīgu pilnas slodzes darbu. Tomēr Mareks meklēs. Turklāt Norvēģijā likumdošana paredz, ka darbiniekam ir tiesības paņemt gadu brīvu, lai pēc tam atgrieztos savā ieņemamajā amatā bez jebkādām darba devēja pretenzijām vai ierobežojumiem. Šā gada laikā var izmēģināt citus darbus vai vienkārši atpūsties (gan pats uz sava rēķina), lai saprastu, ko īsti grib. Iespējams, ka Mareks to arī izmantos, lai atrastu darbu "aktīvajā medicīnā" – kardioloģijā vai terapijā. Savukārt Ieva stāsta, ka grūti adaptējoties jaunos apstākļos, viņai neesot viegli aprast ar jauniem cilvēkiem un jaunām prasībām. Tā viņi mēģina sabalansēt abu vēlmes. Bet šajā ģimenē ir jau vēl trešais. Divgadīgais Nauris, kurš arī ievieš savas korekcijas vecāku plānos. 
Pēc pusgada Norvēģijā, Seleņu ģimenei pieteicās atvase. "Bija pienācis laiks kārtīgai ģimenei." Kur mazais piedzims – arī tāds jautājums apspriests ģimenē, līdz beigās nolēmuši – "te mēs esam, te viņu iznēsājam, te viņu sagaidījām, te viņam ir dzimtene. Mazais vikingu latvietis. Un tas, ka puika piedzima Norvēģijā, bija zināms atvieglojums, jo šeit bērni ir prioritāte, ģimene un bērni tiek aizsargāti ar labiem likumiem. 
Turklāt Ievai, kas oficiāli strādāja un maksāja nodokļus, pienācās tieši tādas pašas sociālās garantijas kā norvēģiem, labs pēcdzemdību pabalsts. Likumi paredz vai nu simptrocentīgu apjomu no iepriekšējās darba algas astoņus mēnešus, vai 80 procentus – vienu gadu. Ieva izvēlējās pēdējo variantu plus vēl paņēma brīvu vēl vienu gadu, lai gan par to valsts neko nemaksā. Toties pabalstu maksā komūna, ja vien mazais neiet bērnudārzā līdz trīs gadu vecumam. 
"Norvēģijā mēs nostājāmies uz kājām kā ģimene. Finansiāli. Tā ir forša sajūta. Kad saņēmu pirmo algu, sajūta bija jocīga – nevar būt, ka es tik daudz naudas turu savās rokās, jo man vēl nebija pat atvērts konts bankā… Jocīga sajūta – esmu nopelnījis vairāk nekā Latvijas prezidente," atceras Mareks. Visa iedzīve mājoklim un auto nopirkts Norvēģijā, no Latvijas ņemtas līdzi tikai grāmatas, saimniecībā vajadzīgie instrumenti un viss copei vajadzīgais. "Sākumā domājām – nopelnīsim, iekrāsim un brauksim atpakaļ. Tā tomēr nesanāca. Kad puika piedzima, bija citas vajadzības. Un negribam mēs naudu bāzt zeķē, mēs gribam dzīvot," saka Ieva. 
Pašlaik Seleņu ģimenē aktualizējas citi jautājumi, un pats būtiskākais – dēla skolas laiks. Norvēģijas izglītības sistēma un kvalitāte jaunajiem vecākiem nešķiet apmierinoša, tāpēc stratēģiskais plāns ir atgriešanās Latvijā tajā laikā, kad Naurim būtu jāsāk skolas gaitas. "Pētījumi pierāda, ka salīdzinot ar skolām citās valstīm, Norvēģijā izglītības līmenis nav tik augsts. Mēs nedomājam par to, kādā valstī viņš skolosies, kādā valodā, bet – kāda būs viņa izglītības kvalitāte," neslēpj jaunais tētis. 
To, kas viņus kā mediķus sagaida Latvijā, Seleņas zina. "Mums nav doma te palikt uz mūžīgiem laikiem. Un lai cik ilgi mēs te arī dzīvosim, mēs tomēr būsim svešinieki. Lai cik ilgi būsim prom no Latvijas, mēs vienalga būsim savējie," prāto Ieva. "Visi draugi un radi atbalsta mūsu izvēli, neviens mūs nesauc par laimes meklētājiem, lai gan, aizbraucot uz Latviju, es pati tā jūtos. Latvijā man gandrīz vai vajadzēja apšaubīt savu profesijas izvēli, savu izglītību, bet profesija un izglītība ir O. K. Un vispār – es apskaužu tos, kas Latvijā var labi pelnīt un dzīvot. Man bija jābrauc uz svešu zemi dzīvot un strādāt, lai varētu normāli dzīvot, strādājot savā profesijā, jo man tas nebija iespējams manā dzimtenē, manā tēvzemē. Zemē, kur var redzēt horizontu. Tomēr Oršta ir tā vieta, kur ir mana ģimene, kur man ir labi, te ir mans kaktiņš un mans stūrītis. Te esam mēs. Pagaidām. Tagad. Te ir mūsu mājas. Un galvenais vārds ir – dzīvot. Nevis eksistēt šodienā, bet dzīvot šodienai. Latvijā mums bija tikai nīkšana, nevis dzīvošana. 
"Varbūt mani bērnubērni piedzīvos normālus apstākļus Latvijā. Tikai nezinu, vai mani bērni tur atgriezīsies. Pēc gada dzīvošanas Norvēģijā vaicāju, kā viņi jūtas, vai nevēlas atgriezties. Viņi teica – mamma, ja gribi, vari braukt atpakaļ, mēs paliksim," neslēpj Gundega Gūtmane, kas kopā ar ģimeni dzīvo un strādā Oslo. 
Gundega Gūtmane ir liepājniece, un arī viņa pirms četriem gadiem atsaucās uz norvēģu aicinājumu strādāt viņu zemē. Tikai viņai nepaveicās – izturējusi profesionālos un valodas eksāmenus, izturējusi pārrunas ar darba devējiem, viņa palika pie sasistas siles – lielais norvēģu organizētājs pazuda, kamēr kolēģi no otras grupas tomēr aizbrauca strādāt uz Norvēģiju. Tolaik Gundega bija bez darba, un dzīve Latvijā vēl parādīja savus zobiņus. 
Jau kopš 15 gadu vecuma Gundega strādā medicīnā – sāka par sanitāri slimnīcā, neiroķirurģijas nodaļā, jo ģimenei bijuši nepieciešami līdzekļi, bet meitene pati īsti nav zinājusi, ko vēlas šajā dzīvē darīt, un piedāvājumu klāstā – audēja, šuvēja, pavāre, mediķe utt. – nav īsti varējusi izvēlēties. Līdz ar darbu slimnīcā nākusi apjausma, ka medicīna ir tieši viņas aicinājums. 1992. gadā pabeigusi māsu skolu, strādājusi par ķirurģijas un intensīvās terapijas māsu. Tad iepazinusies ar vīru, ģimenē piedzimuši divi bērni. Viss jau it kā bija labi, tikai... 1998. gadā Gundega aizgājusi no darba slimnīcā, jo "tad man piegriezās nevis mana profesija, bet tie apstākļi un atmosfēra. Gribēju strādāt labāk, tā normāli un civilizēti veikt darbu, bet darba apstākļi bija tik slikti, ka burtiski spieda nost. Un man arī nebija reāla atbalsta ne no ārstiem, ne no slimnīcas vadības puses. Saku atklāti – es profesionāli sāku iet ciet. Kā māsa psiholoģiski vairs nevarēju izturēt slimnīcā valdošo atmosfēru. Zinu, ka slimnīcā joprojām ir postpadomju uzskati un režīms – tu stāvi klusu, tu esi māsa, tātad – nekas. Nu pilnīga necieņa pret māsas amatu! Trūkst arī darbā nepieciešamo materiālu, nemaz nerunājot par atalgojumu. Nē, par centrālo slimnīcu neko labu nevaru pateikt. Pēc tam gan esmu strādājusi labākās vietās." 
Un tad Gundega, kurasprāt, "Liepājā nav nekādas perspektīvas", centās savas dzīves kārtis sajaukt pavisam strauji un metās studēt uzņēmuma vadību, bet darbu vienalga nevarēja atrast. Tieši tad arī nāca norvēģu piedāvājums, ar kuru viņai nepaveicās. 
Atsākās darba meklējumi Liepājā. Atsaukusies uz dažādiem darba sludinājumiem, bet – nekā. Pat par auklīti nepaņēma Bērnu bāreņu aprūpes centrā! "Biju gatava uz jebko. Sakodu zobus un biju gatava iet atpakaļ uz slimnīcu, kurā, kā par brīnumu, personāla daļa paziņoja – mums māsas nevajag! Es nemāku izskaidrot šo politiku, jo zināju, ka māsu trūka. Arī slimnīcas vadības nostāja pret tām māsiņām, kas gribēja braukt uz Norvēģiju, bija necilvēcīga. Dažas aizgāja no darba, bet, kad viss pajuka, atpakaļ netika ņemtas. Principa pēc." 
Tad tomēr piezvanīja no tā paša Bērnu bāreņu aprūpes centra, un Gundega beidzot dabūja darbu – vispirms par auklīti, pēc tam par māsu. "Viss it kā bija nokārtojies, man bija labs darbs un labi apstākļi tajā, labs kolektīvs, laba alga. Viss normāli gāja uz priekšu. Tad varēju izdzīvot – pietika ēdienam, dzīvoklim, kaut ko varēju paņemt uz nomaksu. Mums parādu nebija, bet iztikšana bija grūta." 
"Acīmredzot doma par prombraukšanu bija labi iesakņojusies…. Man piezvanīja draudzene – vai joprojām gribi braukt uz Norvēģiju strādāt? Gribu. Iedeva man telefonu, es piezvanīju. Aizsūtīju savus dokumentus, kuriem jau bija nepieciešamās autorizācijas un licences. Gaidīju zvanu. Martā piezvanīja, tad un tad – brauc šurp. Nopirku biļetes, sakravāju somu un braucu," atceras Gundega, kas tieši pirms gada jūlijā ieradās Oslo kopā ar meitu, līdzi ņemot vien divus koferus… Viņas sagaidīja, iedeva dzīvokļa atslēgas, turklāt dzīvoklis bija mēbelēts un pilnībā iekārtots. Augustā Gundega sāka strādāt par māsas palīgu veco ļaužu aprūpes centrā, bet desmitgadīgā meita sāka iet skolā. "Tad jau Latvija bija Eiropas Savienībā, un tas nozīmē – esam baltie cilvēki, lietas notiek daudz vienkāršāk," nosmej Gundega. Vīrs ar dēlu atbrauca rudenī, novembrī. Vīrs dzīvoja pa māju, mācījās norvēģu valodu, bet dēls sāka iet skolā un turpināja trenēties futbolā. Starp citu, bērni vienu gadu mācījās speciālā klasē, kas ir domāta ārzemnieku bērniem un kur valodu visi apgūst kopā, bet speciālos priekšmetus – atbilstoši vecumam. Jau šogad augustā viņi sāks mācības sava vecuma klasēs. 
Patiesībā par Gūtmaņu ģimeni var teikt – latviešu sapnis Norvēģijā, jo Aivis pēc pusgada dabūja darbu, turklāt – profesijā, bet pateicoties dēlam. Reiz pēc kādas futbola spēles, atpakaļceļā uz Oslo, autobusā viņu uzrunājis dēla treneris, vaicājot, kā tad viņiem klājas, ko dara vīrs. Atteikusi, ka vīrs mācās valodu, sēž mājās un meklē kādu darbu, bet pēc profesijas viņš esot automehāniķis. Pēc pāris dienām piezvanījis treneris un teicis – braucam! Aizvedis viņus uz autoservisu pie kāda paziņas, pats bijis kā obligāti nepieciešamā "ieteikuma vēstule", un rezultātā vīrs dabūjis darbu. Tik vienkārši. Lai gan Oslo citi pat gadiem nevar atrast darbu… "Iztulkojām dokumentus, darbavieta akceptēja. Tehnika ir tehnika. Medicīnā ir citādi. Zinu, ka šis darbs bija lielā veiksme, bet nu vairs nedzīvojam no manas algas vien. Vīram, starp citu, atalgojums ir pat lielāks par manējo. Tā ir – ja norvēģi iegūsti par draugu vai vismaz par aizbildni, tad tas ir uz mūžu un visi iespējamie ceļi ir vaļā," neslēpj Gundega. 
"Ja man piedāvātu labi atalgotu darbu Latvijā, es atpakaļ nebrauktu," vaļsirdīgi saka Gundega. "Šobrīd es ņemu no dzīves visu, ko varu paņemt, priecājos, dzīvoju un plānus nekaļu. Vienmēr esmu bijusi optimiste – nebaidos iet iekšā jaunā vidē un mācīties. Tagad varu atļauties, ko vien gribu. Man ir viss, nekā netrūkst. Ieeju veikalā un, ja gribu lasi, es pērku un neskatos, cik man kartē ir naudas. Jo es zinu – tur ir pietiekami. Es varu dzīvot, es varu smaidīt un nedomāt, kur rīt aizņemties naudu… Tā kā vīrs arī strādā, drīz pirksim mašīnu, un uzreiz, nevis uz kredīta, ko maksāsim piecus gadus." 
Nu Gundegas ģimenē sadzīviskās lietas ir atrisinātas, bet ir aktualizējies cits jautājums – vai viņa grib strādāt tieši veco ļaužu aprūpes centrā. Un atbilde ir – protams, viņa grib strādāt slimnīcā, jo tieši tur ir īstā medicīna. Un vēl viņa grib atgriezties reanimācijā, bet pagaidām tas esot pārāk augsts mērķis. "Pagaidām man ir laiks apgūt valodu, sistēmu un meklēt jaunu darbu. Es visam varu sevi sagatavot, nākamajam solim dzīvē," stāsta Gundega. 
Par savu ģimeni viņa saka – esam klasiski ekonomiskie bēgļi. "Labi, viens ir izdzīvošana, bet es gribu arī redzēt pasauli, gribu ceļot. Es gribu dzīvot. Ko es varu Latvijā? Un tā visu mūžu dzīvot un skaitīt kapeikas. Tas dzīvoklim, tas par kredītu, tas ēšanai, bet – ko kājās vilksim?" 
Tagad viņa dzīvi uztver pozitīvāk, un tā rieva pierē, kas ir Latvijas iedzīvotāju vairākumam un kas radusies no nemitīgas kalkulēšanas, ir stipri mazāka. "Gribu uzsvērt – pats pamats ir izdzīvošana, tikai pēc tam cilvēks var domāt par augstākām sfērām, par dzīves kvalitāti, par izaugsmi, par izglītību… Mājas ir tur, kur cilvēks ir laimīgs. Turklāt man jau nekad nebija sava dzīvokļa. Nejutos stabila ne par ko, ne arī pārliecināta par sevi. Te jūtos stabila un pārliecināta. Un man nevar neviens pateikt – tinies Gundega, man šis dzīvoklis ir vajadzīgs, bet Latvijā es to piedzīvoju! Te mani pašvaldība pasargā, bet Latvijā man pašvaldība neko nevarēja palīdzēt." 
Vien skumji esot, kad nākas dzirdēt demagoģiskus tekstus par patriotismu. "Dzīvē viss notiek saistīti – es tev, tu man. Ko ir devusi mana valsts? Es savai valstij audzinu divus bērnus – latviešus, esmu godprātīgi strādājusi un gribēju vēl labāk, esmu izglītojusies un domājusi par savu attīstību. Bet es bērnus nevarēju uzturēt! Ko tad man darīt? Nu mani besī ārā, ka es Latvijā no savas mazās algas maksāju nodokļus tiem, kas labi iekortelējušies un dzīvo zaļi uz valsts rēķina, un bīda savas lietas. Vai viņus interesē, kā dzīvo un jūtas mani bērni? Kāpēc varasvīriem neviens neprasa par patriotismu, bet to prasa man, kad es mēģinu atrisināt savu dzīvi?" 
Nobeigumā Gundega piebilst, ka nemaz nezina, kas būtu ar viņas ģimeni, ja viss nebūtu noticis tā, kā tomēr ir noticis. "Kas ar mani būtu bijis kā profesionāli? Un vai man vispār maz vairs būtu ģimene? Ja cilvēks jūtas apmierināts ar dzīvi, ģimeni, darbu, tad viņam ir stimuls dzīvot kaut kam lielākam. Tad arī paveras citi horizonti. Un to nesaku par fiziskām vajadzībām, bet gan par profesionālām un cilvēciskām.
ES ieslīgst nenoteiktībā 
Sanita Jemberga Briselē,  Diena  06/20/05    Budžeta sarunas veco valstu dēļ izgāžas. Iesaldēta arī Eiropas Savienības konstitūcija.
Gada sākumā tas tika saukts par Eiropas Savienībai (ES) vēsturisku, jo pēc bijušo komunistisko Austrumeiropas valstu uzņemšanas blokam bija cerības iegūt pirmo konstitūciju un vienoties par nākamā gada budžeta plāniem, kad to novārdzinātajās infrastruktūrās ES naudai vajadzētu sākt plūst straumē. Pēc pusgada konstitūcija ir noraidīta divos referendumos un iesaldēta uz nezināmu laiku, budžeta sarunas izgāzušās, pēc eksplozīvā nedēļas nogales sammita Briselē šķelšanās un sarunu tonis starp lielajiem spēlētājiem nav labāks kā Irākas krīzes laikā, un visam pāri kā ēna klājas jautājumu — kas tālāk?
"Eiropā nav krīze, Eiropā ir pamatīga krīze," pēc 15 stundas ilgušo ES līderu sarunu sabrukuma sacīja to sarūgtinātais un niknais vadītājs, Luksemburgas premjers Žans Klods Junkers. "Mēs esam uz ceļa, lai konstitucionālai krīzei pievienotu finansiālu krīzi, un tas notiek ļoti sliktā brīdī." Viņam piebalsoja arī Eiropas Komisijas prezidents Žozē Manuels Barrozo, sakot, ka pēc konstitūcijas noraidīšanas Nīderlandes un Francijas referendumā šī bijusi ļoti nopietna iespēja ES un tā ir palaista garām. 
Sarunas par ES budžetu sagruva agrā svētdienas rītā, kad piecas valstis katra savu iemeslu dēļ noraidīja pēdējo kompromisa piedāvājumu. Arī pēc Francijas piekāpšanās Lielbritānija nepiekrita tās ikgadējā čeka iesaldēšanai, ko tā saņem no ES atpakaļ zemnieku subsīdiju nelielā apjoma dēļ, un turpināja pieprasīt garantiju lauksaimniecības atbalsta politikas pārskatīšanai pēc 2013.gada. Nīderlande ne par matu neatkāpās no prasības samazināt savas iemaksas budžetā, kas ES ir lielākās uz cilvēku, arī Zviedrija gribēja mazākas iemaksas un modernāku pieeju budžeta tēriņiem, bet Spānija lielākas subsīdijas reģioniem. Pret bija arī Somija, bet Itālija un Dānija paziņoja, ka nav ne par, ne pret. 
Sešas jaunās Austrumeiropas valstis, ieskaitot Latviju, pēdējā brīdi mēģināja izglābt strupceļā nonākušās sarunas, paziņojot, ka kompromisa vārdā ir gatavas atteikties no daļas sev piešķirto līdzekļu, ja runa tiešām ir tikai par naudu, taču tas nepalīdzēja, un sammits beidzās drupās, līderiem vainojot citam citu.
Visvairāk pirkstu pavērsās pret Lielbritāniju un Nīderlandi. "Eiropa ir vienā no dziļākajām politiskajām krīzēm, kādu jebkad pieredzējusi. Mēs nevarējām vienoties Lielbritānijas un Nīderlandes stūrgalvības dēļ," paziņoja Vācijas kanclers Gerhards Šrēders. 
Francijas prezidents Žaks Širaks, kura cīniņš ar britu premjeru Toniju Blēru bija viens no galvenajiem sammita klupšanas akmeņiem, Lielbritānijas nostāju par tās atlaidi nosauca par "nožēlojamu". Ž.Junkers atzina, ka vienošanās bijusi "milimetru attālumā", un pārmeta valstīm, kas pēdējā dienā pieprasījušas pilnībā pārskatīt budžeta uzbūvi, apzināti vēloties sarunas izgāzt. Gan Lielbritānija, gan Zviedrija apgalvo, ka izgāšanās nav nekas traģisks un 2007.—2013.gada budžeta sagatavošanai vēl ir laiks. Taču tā neesamība apdraud jaunās Austrumeiropas valstis, arī Latviju, jo var aizkavēt piekļuvi lielākiem ES fondiem. 
Iespējas vienoties nākamajā pusgadā samazina fakts, ka no jūlija prezidentūru pārņem Lielbritānija, kurai pēc sammita, ko Īrijas premjers aprakstīja kā "sliktas attieksmes, rūgtuma un naidīguma pilnu", nav daudz draugu.
Taču T.Blērs, kurš bija uzvarētāja omā, darīja visu, lai netiktu atzīts par vainīgo, uzsverot, ka nē teica arī citi un runa nav tikai par britu atlaidi, bet par budžeta prioritātēm un faktu, ka Eiropa ir gatava septiņas reizes vairāk tērēt zemnieku subsīdijām nekā pētniecībai, tehnoloģijām un izaugsmei. "Tas neatbilst reformām, kas Eiropai ir nepieciešamas, lai tā būtu gatava dzīvot XXI gadsimtā. ES kā idejai mūsdienu pasaulē ir jēga, taču tai ir vai nu jāatdzimst, vai jārēķinās ar pieaugošām grūtībām," teica T.Blērs. Vāji slēptā uzbrukumā Ž.Širakam T.Blērs paziņoja, ka nav gatavs no kāda klausīties, ka ir tikai viens viedoklis, kāda ir Eiropa. "Eiropa nepieder vienam, Eiropa pieder mums visiem," viņš sacīja. 
Neveiksmīgais Briseles sammits priekšplānā skaudri izvirzīja līdz tam ēnā vīdējušo jautājumu — vai 25 valstīm ir viena vīzija, kam ES ir nepieciešama? Ž.K.Junkers atzina, ka materializējusies sen briestošā šķirtne starp valstīm, kas ES uzskata par vienīgi brīvas tirdzniecības zonu, un tiem, kas uz to veras kā politisku risinājumu. Taču pat Eiropas politikas veterānam nebija atbildes, kur tā dodas un kas notiks tālāk.
***
Secinājumi
Kāpēc budžeta sarunu izgāšanās nav izdevīga Latvijai
1. Pēdējais — Luksemburgas prezidentūras — piedāvājums paredzēja no 2007. līdz 2013.gadam ik gadu no ES fondiem saņemt aptuveni par 150 miljoniem latu jeb aptuveni 55% vairāk nekā patlaban.
2. Ja nav panākta vienošanās, spēkā paliek līdzšinējie naudas dalīšanas principi, kas nozīmē, ka, neraugoties uz iekšzemes kopprodukta palielināšanos, Latvija saņem tikpat, cik pēc vecajiem rādītājiem, t.i., sākoties 2004.gadam, turklāt var tikt kavēta ES fondu apguve.
Reakcija
Amatpersonu teiktais
Valsts prezidente Vaira Vīķe–Freiberga neveiksmīgās budžeta sarunas nosaukusi par mulsuma brīdi, paužot pārliecību, ka "Eiropas imunitāte ir pietiekami stipra, lai to pārvarētu un dalībvalstis atrastu jaunu risinājumu šā brīža problēmām", ziņu aģentūrai LETA teikusi prezidentes pārstāve Aiva Rozenberga.
Premjera Aigara Kalvīša vērtējums aģentūrai LETA gan bijis skarbāks. Viņš sacījis, ka daļa valstu nav bijušas gatavas finanšu kompromisam, turklāt daudzas nav bijušas gatavas pat pieņemt nepieciešamību pārstrukturēt ES budžetu.
Preses citāti
"Briseles ielas atgādina Habsburgu impērijas laikmeta norieta Vīni. Tās pārpildītas ar amatpersonām, komisāriem, galma algotņiem un pseidodeputātiem. Viņu iztika ir atkarīga no impērijas, un viņi cīnīsies, lai to saglabātu."
"Francijas un Nīderlandes referendumam vajadzēja kļūt par modinātāja zvanu ES politiskajai elitei. Taču pagājušās nedēļas juceklis Briselē liecina, ka elites locekļi nevis pamodās, bet gan nospieda modinātāja pogu, pagriezās uz otriem sāniem un turpināja savu pašnāvniecisko snauduļošanu."

Latvija varētu iegūt no ES krīzes
Agris Blūmfelds,  NRA  06/20/05    Eiropas finanšu strupceļš var iestūrēt Latvijā.
Pēc neveiksmes Eiropas Savienības (ES) budžeta sarunās, jaunās dalībvalstis, arī Latvija, īstermiņā var zaudēt lielus līdzekļus, ko bija paredzēts saņemt no ES laikā no 2007. līdz 2013. gadam. Taču ilgtermiņā, pieņemot uz liberālas ekonomikas vērtībām balstītu ES budžetu, Latvija būs tikai ieguvēja.
Sammitā klātienē piedalījās arī Latvijas Ministru prezidents Aigars Kalvītis un ārlietu ministrs Artis Pabriks. Valdības vadītājs uzsver, ka neveiksme Eiropas Savienības (ES) budžeta sarunās ES valstīm liks turpmāk plānot budžetu tā, lai veicinātu ES attīstību un konkurētspēju, kas ilgtermiņā Latvijai var nākt tikai par labu. Savukārt A. Pabriks norāda, ka Eiropa nav psiholoģiski tikusi galā ar paplašināšanās iespaidu un nav paveikusi "mājas uzdevumu", piemērojoties mūsdienu globalizācijas prasībām. Pēc ministra teiktā, lai rastu izeju no sarežģītās situācijas, nepieciešams jauns ekonomiskais risinājums, kuram visas valstis vēl nav gatavas. Pēc viņa teiktā, cerības panākt finanšu kompromisu gan neesot bijušas lielas jau sammita sākumā, jo piecas valstis nākušas klajā ar iebildumiem pret ES finanšu plāniem. Tomēr Latvija uz kompromisu cerējusi līdz pēdējam brīdim, jo mūsu valstij tas būtu bijis izdevīgi jaunu ES līdzekļu apgūšanai. Jauns ES finanšu plāns, visticamāk, netiks izstrādāts ātrāk kā pusgada laikā, aģentūrai LETA teicis A. Pabriks.
Eiropadomes nespēja panākt vienošanos par ES budžetu Latvijas ekonomisko situāciju tuvākajā laikā neietekmēs, taču vienošanos vajadzētu panākt pēc iespējas ātrāk. Tā uzskata finanšu ministrs Oskars Spurdziņš. Tā kā budžeta perspektīva paredzēta 2007.–2013. gadam, pagaidām Latvija neko nezaudēs, bet arī neiegūs, jo šobrīd visi darbi notiek pēc pašreizējā perioda plāna. O. Spurdziņš pauda nožēlu, ka neizdevās vienoties par ES budžetu, jo Latvijai Eiropas Parlamenta piedāvātais variants bija izdevīgāks nekā Eiropas Komisijas piedāvātais, taču donorvalstis nevēlējušās piekāpties.
Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga budžeta izgāšanos jau nosaukusi par pārvaramu mulsuma brīdi. Šādas krīzes ES vēsturē jau bijušas, bet Latvijai tā šķiet asāka, jo šoreiz pirmo reizi to piedzīvojam kā jaunā dalībvalsts, – prezidentes viedokli pauž viņas pārstāve Aiva Rozenberga. Kā norāda prezidente, jaunās dalībvalstis ir nepieciešamas, lai Eiropa pēc iespējas ātrāk atgūtos no nelielā apmulsuma un dalībvalstis nāktu klajā ar jaunām idejām kopīgam risinājumam. 
Arī Latvijai ir iespēja dot savu idejisko pienesumu, ir pārliecināta V. Vīķe-Freiberga. Savukārt vecajām dalībvalstīm ir mierīgā gaisotnē jāizvērtē savu valstu situācija un jāraugās pēc izejas. Jaunās dalībvalstis nav drauds ES attīstībai, un tad, kad ES tiks galā ar pašreizējām grūtībām, tā būs gatava jaunam attīstības lēcienam, kurā arī jaunajām dalībvalstīm būs sava loma, ir pārliecināta Valsts prezidente. Ilgtermiņā jaunās dalībvalstis tikai vairos ES spēku, īstermiņā – tas ir apmulsuma brīdis, ko Eiropa noteikti pārvarēs, uzskata Vaira Vīķe-Freiberga. ***
Viedokļi
Raita Karnīte, ekonomiste:
– Saprotams, ka izveidojusies situācija nevar neietekmēt Latviju, taču svarīgi ir saprast, kādēļ šādas nesaskaņas radušās. Vairāku Eiropas valstu viedokļi budžeta jautājumā atšķiras, piemēram, Lielbritānija iestājas par liberālu ekonomiku, bet tas nenozīmē, ka viņi nevēlas dot vairāk līdzekļu. Lielbritānija norāda Eiropai, ka nauda jāizlieto lietderīgi, jāiegulda attīstībā un jāsāk vecās kārtības izskaušana, kad nauda tiek dota visiem, kas pēc tās kauc. Ar šādu politiku ilgtermiņā būsim tikai ieguvēji, kaut gan īstermiņā var nākties arī zaudēt.
Aigars Kalvītis, Ministru prezidents:
– Neveiksme Eiropas Savienības budžeta sarunās nozīmē, ka ES valstīm turpmāk nāksies plānot budžetu tā, lai veicinātu ES attīstību un konkurētspēju. Galvenais nav nauda, bet gan tas, ka šī nauda nesasniedz mērķi un neveicina ES konkurētspēju un dinamisku attīstību. Daļa valstu nebija gatavas ne vien uz finanšu kompromisu, bet arī nebija gatavas pieņemt nepieciešamību pārstrukturēt ES budžetu. Šīs lietas vajadzēja noskaidrot jau pirms sammita sākšanās. 
Guntars Krasts, Eiropas parlamenta deputāts:
– Šobrīd saglabājas augsta nenoteiktība par budžeta formu nākotnē un rada bažas Latvijai kā neto saņēmējai. Īstermiņā, protams, šī situācija var izrādīties Latvijai nelabvēlīga, taču, ja izspēlē pozitīvāko scenāriju, situācija var krasi mainīties jaunajām dalībvalstīm par labu. Tuvojas Lielbritānijas prezidentūra, un viņi var piespiest Franciju mainīt budžeta politiku – investēt zinātnē, reformēt lauksaimniecības politiku, jo galu galā Širakam arī iekšpolitikā ir kaut kas jāpārdod. Spāniju, Portugāli, Grieķiju un Īriju var pielauzt ar citām metodēm.Latvija ar 20 karavīriem piedalīsies Afganistānas provinču atjaunošanā Norvēģijas vadībā 
LETA  06/19/05      Izvērtējot vairākus priekšlikumus, pieņemts lēmums, ka Latvija no nākamā gada 1.janvāra piedalīsies Afganistānas provinču atjaunošanas procesā Norvēģijas vadībā, aģentūru LETA informēja Aizsardzības ministrijas valsts sekretārs Edgars Rinkēvičs.
Plānots, ka no nākamā gada provinču atjaunošanā varētu piedalīties aptuveni 20 karavīri. Daļa no tiem varētu būt sapieri, bet otra daļa - neliels karavīru kontingents, kas apsargātu atmīnētājus.
Patlaban gan vēl nav konkrētas informācijas, kuras provinces atjaunošanā mūsu valsts varētu piedalīties, kā arī nav aplēstas plānotās karavīru uzturēšanās izmaksas.
Jau ziņots, ka februāra sākumā ārlietu ministrs Artis Pabriks (TP), pēc vairāku amatpersonu izteicieniem, paziņoja, ka Latvija kopā ar Lietuvu NATO operācijā uzņemsies dalību Goras provinces atjaunošanas vienībā Afganistānas rietumos.
Vēlāk, kad šī ideja tika sākta analizēt no dažādiem skatu punktiem, nācās secināt, ka Latvijai šāds piedāvājums nebūt nav izdevīgs, tādēļ mūsu valsts sāks izvērtēt arī citu valstu izteiktos priekšlikumus, iepriekš atzīmēja aizsardzības resora pārstāvji. 

Vienā datu bāzē apkopo Latvijas un ES likumusDELFI  06/20/05     Latvijā darbu uzsākusi jauna elektroniskā datu bāze, kurā iekļauti gan Latvijas Republikas, gan ES normatīvie dokumenti ar saitēm uz grozītājdokumentiem, statusu mainošajiem un saistošajiem dokumentiem. Datu bāze tiek atjaunota un papildināta katru dienu, un tajā ir dokumenti gan latviešu, gan krievu valodā. To izveidojis Lietišķās informācijas dienests (LID), pastāstīja uzņēmumā. 
Jaunajā datu bāzē ir apkopoti vairāk nekā 60 000 normatīvo dokumentu. Šobrīd šī ir viena no ātrākajām un ērtākajām normatīvo aktu elektroniskajām datu bāzēm Latvijā un viena no retajām Eiropas Savienībā, kur informācija tiek piedāvāta arī krievu valodā, skaidro LID pārstāvji. 
“Datu bāzi mēs veidojām sadarbībā ar juristiem, grāmatvežiem, mūsu izdevniecības klientiem, kā arī citiem aktīviem šādu normatīvo aktu elektronisko bāžu lietotājiem. Rezultāts - klientam draudzīga, vienkārši, ātri un pārskatāmi lietojama datu bāze ar ērtu navigācijas sistēmu, jaudīgu meklēšanas funkciju,” informēja izdevniecības “Lietišķās informācijas dienests” izpilddirektore Aiva Vīksna. 
Normatīvo aktu elektroniskajā datu bāzē ir atrodamas likumdošanas aktu redakcijas, sākot ar 1990.gadu. Datu bāzes struktūra atbilst LR likumdošanas sistēmai. Jaunā normatīvo aktu elektroniskā datu bāze ir piemērota un ērti izmantojama dažādu nozaru interesentiem. 
Nespēj vienoties par fiksēta ienākuma nodokļa ieviešanu mazajiem uzņēmējiem 
LETA  06/21/05     Ministru kabinets šodien nespēja vienoties par fiksēta ienākuma nodokļa ieviešanu mazajiem uzņēmējiem, tāpēc šī jautājuma izskatīšana uz mēnesi ir atlikta.
Finanšu ministrijai (FM) un Ekonomikas ministrijai šajā laikā valdības locekļiem ir jāsagatavo papildus informācija, kādiem tieši uzņēmumiem fiksētā nodokļu likme varētu tikt piemērota un cik daudz to ir.
FM izstrādātās koncepcijas mērķis ir mazināt šķēršļus saimnieciskās darbības uzsākšanai tām personām, kurām nav speciālu zināšanu grāmatvedības kārtošanā un nodokļu jomā, tādējādi veicinot saimniecisko aktivitāti Latvijā. Izstrādājot koncepciju, ņemta vērā ārvalstu pieredze vienkāršota ienākuma nodokļa aprēķināšanā un piemērošanā.
Koncepcija paredz vienkāršotu ienākuma nodokļa aprēķināšanu fiziskām personām, kuru saimnieciskā darbība ir neliela.
Minētie nodokļa aprēķināšanas vienkāršošanas pasākumi, tāpat kā citās Eiropas Savienības dalībvalstīs, netiek attiecināti uz uzņēmējiem, kas saimnieciskajai darbībai dibina kapitālsabiedrības, kā arī uz fiziskām personām, kas veic saimniecisko darbību, sniedzot auditora, juridiskus un citus konsultatīvus pakalpojumus, jo šīm personām ar ļoti augstu izglītības līmeni nevar radīt problēmas grāmatvedības kārtošana un nodokļa aprēķināšana.
Lai noteiktu nodokļa maksātāju loku, kuriem piemērot vienkāršotu ienākuma nodokļa aprēķināšanas kārtību, paredzēts noteikt kvantitatīvus kritērijus. Pamatojoties uz ārvalstu pieredzi un Latvijas specifisko situāciju, koncepcija kā mūsu valstij atbilstošākos kritērijus nosaka apgrozījuma lielumu un strādājošo skaitu.
Pirmais variants paredz, ka mazajam uzņēmējam saimnieciskās darbības apgrozījums nepārsniedz 10 000 latu taksācijas gadā, bet gada vidējais strādājošo skaits - piecus cilvēkus. Šo variantu atbalsta Finanšu ministrija. Savukārt otrajā variantā noteikts, ka saimnieciskās darbības apgrozījums nedrīkst pārsniegt 45 000 latu taksācijas gadā, bet gada vidējais strādājošo skaits - deviņus cilvēkus.
Aptuvenais uzņēmēju skaits atbilstoši kritēriju pirmajam variantam ir 40 000, atbilstoši otrajam variantam - 44 500.
Mazā uzņēmēja nodokļa aprēķināšanai koncepcijā paredzēti trīs risinājuma varianti.
Pirmais no tiem paredz, ka iedzīvotāju ienākuma nodoklis no saimnieciskās darbības tiek aprēķināts kā 2,5% no apgrozījuma. Tādējādi ienākuma nodokļa lielums nav atkarīgs no saimnieciskās darbības gala iznākuma, bet tikai no neto apgrozījuma. Šo variantu atbalsta Finanšu ministrija, norādot, ka ienākuma nodokļa lielums materiālietilpīgiem uzņēmumiem būtu 2,5%, bet darbietilpīgiem, piemēram, frizētavām, - 7,5%.
Otrais variants paredz fiksēta ienākuma nodokļa noteikšanu, pamatojoties uz vairāku rādītāju kombināciju, sasaistot nodokļa bāzes noteikšanu ar konkrēto uzņēmējdarbības nozari. Fiksēto maksājumu noteiks kā dažādu rādītāju reizinājumu, ņemot vērā nozares rentabilitātes līmeni valstī, nodarbināto skaitu, kā arī konkrētā mazā uzņēmēja saimnieciskās darbības tehniskos rādītājus.
Savukārt trešais variants paredz, saglabājot pašreizējos nodokļa aprēķināšanas principus, atļaut samazināt arī apliekamo ienākumu no saimnieciskās darbības par summu, kas vienāda ar 2% no uzskaitīto izdevumu kopsummas. Tādējādi tiktu atrisināta problēma, kas rodas saistībā ar tādu izdevumu ņemšanu vērā, kuriem nav noformēti attaisnojuma dokumenti vai attaisnojuma dokumenti nezināšanas dēļ nav noformēti atbilstoši prasībām ar visiem nepieciešamajiem rekvizītiem.
Paredzēts, ka vienkāršoto iedzīvotāju ienākuma nodokļa aprēķināšanas kārtību varēs izvēlēties brīvprātīgi un tā būs jāpiemēro vismaz piecus gadus pēc kārtas. Mazajam uzņēmējam saglabāsies iespēja piemērot pašreizējo iedzīvotāju ienākuma nodokļa aprēķināšanas kārtību.
Koncepcijas piedāvātie varianti neparedz palielināt vai samazināt ienākuma nodokļa ieņēmumus budžetā.
Savukārt ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš (JL) šodien valdības sēdē ierosināja visiem uzņēmumiem, arī individuālajiem komersantiem, piemērot vienādu uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi - 15%, kam nepiekrīt Finanšu ministrija. 

Briti sāk meklēt koalīciju ES zemnieku subsīdiju apcirpšanai 
Sanita Jemberga Briselē,  Diena  06/22/05     Aiz strīdiem par ES atbalstu zemniekiem ir lielāks jautājums — kādu Eiropu 25 valstis grib?
Gatavojoties jūlijā pārņemt ES vadības stafetes kociņu uz pusgadu, Lielbritānija sākusi meklēt sabiedrotos, lai pēc ES līderu attiecībām un nākamo gadu budžetam katastrofālās Briseles sanāksmes varētu atsākt sarunas, galveno uzsvaru liekot uz lauksaimnieku subsīdiju samazināšanu. Lai gan iespēja panākt kompromisu tās prezidentūras laikā tiek vērtētas kā nelielas, britu mērķi ir tālejošāki, norāda ES lietu speciālisti. "Mēs virzāmies uz daudz mazāk regulētu tirgus ekonomikas Eiropu," apraksta Exane–BNP Paribas bankas Parīzē analītiķis Emanuels Ferī. "Franču ideja par Eiropas konstrukciju vājinās, un britu nodomus stiprinās franču vājums."
Britu premjers Tonijs Blērs jau ļāvis noprast, kādu plānu piedāvās. Briti atsakās no savas ikgadējās atlaides, ko saņem atpakaļ no ES budžeta (vidēji 4,6 miljardi eiro), un gatavi par ES maksāt vairāk, ja Francijas prezidents Žaks Širaks piekrīt ES tēriņu pārskatīšanai 2008.gadā, vairāk naudas atvēlot pētniecībai, zinātnei un izglītībai. Tam sekotu nopietna zemnieku subsīdiju apcirpšana no 2010.gada. Sauktas par kopējo ES lauksaimniecības politiku (KLP) un tapušas kā franču plāns pēc kara Eiropas pārtikas krājumu nodrošināšanai, subsīdijas ik gadu apēd 40% jeb vidēji 44 miljardus eiro no ES budžeta. Ceturtā daļa aiziet frančiem, kam ir visvairāk zemnieku Eiropā. Tās palīdz eiropiešiem uzturēt produkcijas cenas Eiropā mākslīgi augstas. Vācija un Francija 2002.gadā panāca pārējo piekrišanu, ka apmaiņā pret paplašināšanās izdevumiem zemnieku subsīdiju apjoms netiks skarts līdz 2013.gadam. 
Pēc britu Times ziņām T.Blēra plāns ir mēģināt pārliecināt jaunās ES valstis, ka to ieguvumi no ES tēriņu revīzijas būs lielāki, nekā tām piedāvāja britu vadībā nepieņemtais Luksemburgas kompromiss. Viņš cer, ka prasībām pārskatīt KLP pievienosies arī citi, tā radot lielāku spiedienu uz Franciju. Arī Nīderlande, Zviedrija un Somija varētu atbalstīt subsīdiju samazināšanu, jo skandināvi dod priekšroku ieguldījumam tehnoloģijās un citos modernākos tēriņos. 
Meklējot sabiedrotos, T.Blērs otrdien Londonā tikās ar Zviedrijas premjeru Jēranu Pēršonu, kurš sacīja, ka gaidot iniciatīvas no britu prezidentūras un tāpēc pieļaujot kļūšanu par koalīcijas daļu nākotnē. "Tā nav tik daudz piekritēju koalīcija kā mēģinājums radīt vienprātību par vajadzību modernizēties," sacīja T. Blērs. 
Taču tas ir sarežģītāk, nekā izskatās pirmajā acu uzmetienā. Briti kalkulē, ka Francijas prezidents Žaks Širaks būs prezidents tikai līdz 2007.gadam un varētu pielaidīgāk skatīties uz izmaiņām KLP, ja tās stājas spēkā pēc viņa ēras. Papildu eļļu cerībām lej arī Vācijas vēlēšanas rudenī, kad Ž.Širaka frontes biedru Gerhardu Šrēderu kanclera amatā var nomainīt britu nostājai atvērtākā Angela Merkele. Taču pretējā frontē nav tikai Francija, bet arī Īrija un Spānija. Tās norādījušas, ka nevar vienā dienā vienoties kaut ko neaizskart un nākamajā teikt, ka visu var atcelt, jo tā var visās jomās sagraut principu "salīgts ir salīgts". Turklāt KLP pēdējos 20 gados vairākkārt nopietni reformēta, piemēram, saraujot saiti starp ražošanas apjomu un subsīdiju lielumu, un lauku vide ir unikāla Eiropas daļa. 
Jaunās Eiropas valstis tradicionāli tiek uzskatītas par britu Eiropas ideju atbalstītājām, jo spēcīgi atbalsta par brīvo tirgu un ir pret protekcionismu. Taču BBC analītiķis Stīvens Malvejs norāda, ka dažas no tām kļūs par lielām ieguvējām no lauksaimnieku subsīdijām pēc 2013.gada, kad tās būs pilnā apjomā, nevis 30% kā šogad. Tāpēc arī tās pārliecināt nebūs viegli. 
Luksemburgas premjers Žans Klods Junkers pēc budžeta sarunu izgāšanās sacīja, ka tās ir iezīmējušas daudz lielāku jautājumu — divas dažādas attieksmes pret Eiropas nākotnes modeli. "Ir tie, kas, pat to nesakot, grib lielu tirgu un neko vairāk, augsta līmeņa brīvās tirdzniecības zonu, un tie, kas vēlas politiski integrētu Eiropu. Es jau ilgu laiku jutu, ka vienā jaukā dienā šis uzplīsīs," viņš teica. 
Lai gan budžeta kaujā nebija dalījuma līnijas starp vecajām un jaunajām valstīm, kopš paplašināšanās bijuši vairāki spilgti brīži atšķirīgam viedoklim par ES attīstību, kur jauno viedoklis ir līdzīgs britiem. Tā notika gan tad, ka 12 no vecajām ES valstīm liedza jauno valstu pilsoņiem brīvi strādāt savās teritorijās, gan skarbajās debatēs par pakalpojumu direktīvu, kad vecās vainoja jaunās sociālo standartu graušanā, bet tās noskaitās uz vecajām par protekcionismu un bailēm no konkurences. 
"Apvainojumi un šķelšanās pēdējā sammitā uzsvēra, ka ES tiešām ir vēsturiska pagrieziena punktā. Vairāk par budžetu vai konstitūciju krīzei ir sakars ar faktiski sabrukušu viedokļa vienotību par to, kas ir pamatā ES un kādi ir tās mērķi. Viens no galvenajiem jautājumiem ir — vai nepieciešams Eiropas ekonomisko un sociālo sistēmu tuvināt anglosakšu modelim un attālināt no tradicionālajām rūpēm par sociālo solidaritāti un vides aizsardzību, lai labāk atbilstu globalizācijas izaicinājumiem. Otrais jautājums ir atteikšanās no dziļākas ES politiskās integrācijas," Dienai stāsta Eiropas Politikas centra vadītājs Džons Palmers. Britu pozīcijas sarūgtinājums par viņu izturēšanos budžeta sarunu izgāšanā var samazināt tās spējas ietekmēt debates par nākotni, pat ja tai ir spēcīgi argumenti.
***
Latvijai jāskatās konkrēti risinājumi
Roberts Remess, Apvienības 2010 eksperts:
ES līdz šim bijis tradicionāli pārāk daudz sociālā iepretim tirgus dinamismam. Ja paskatāmies ES budžetu, šo milzīgo lauksaimniecības daļu, tad ir skaidrs, ka izdabāšana valstu interesēm uz priekšu nevirza. Nākotnē neapšaubāmi ES jāpievēršas tirgus dinamismam, jaunām nozarēm, izglītībai, zinātnei, arī citām jomām, kas ir tikpat svarīgas, bet kuras šī milzīgā lauksaimniecības daļa ir apēdusi. Latvijai būtu jāatbalsta liberālā virzība, taču nevajadzētu pieslieties Lielbritānijai tik tālu, cik tālu tā aizstāv savu budžeta atvieglojumu. Bet, ja ir runa par principu, tad jānostājas to valstu pusē, kas virzās uz priekšu. Francijas nostāja nav mums atbalstāma. Lielākā problēma ir tā, ka pašlaik nav tādas ES lielvalsts, kas piedāvātu pozitīvu modeli par to, kā kopā virzīties tālāk. 
Edvards Kušners, Latvijas Bankas juridiskās pārvaldes vadītāja vietnieks:
Runa ir par dažādām problēmām un dažādiem nākotnes redzējumiem. Daļa no šīm problēmām ir vairākus gadus veca — savulaik tika panākta vienošanās par lauksaimniecības politikas iesaldēšanu, britu un nīderlandiešu viedokli apspiežot. Ietekmēja arī neveiksmīgais Konventa darbs, kad problēmas un kaut kādas reformu iespējas netika izmantotas. Tagad vecie konflikti, vecās problēmas sasniegušas kritisko masu. Tā ir zināma morāles krīze, nedz politiskā, manuprāt. Runa ir par vērtību atšķirībām. Mums nevajag nostāties nevienā konkrētā pusē, jāskatās konkrēti risinājumi. Britus varam atbalstīt ekonomikas konkurētspējas palielināšanā, liberālā attīstībā. Varam piekrist frančiem, ka strauja lauksaimniecības politikas reforma mums nav izdevīga.
Andris Miglavs, Agrārās ekonomikas institūta direktors:
Nedomāju, ka britu un franču pretnostatījums ir pēc būtības. Sammitā saskārās dažādu valstu intereses. Jautājums ir par Eiropas Savienības iekšējās nākotnes būtību, nevis par tādu vai citādu lauksaimniecības politiku. Latvijai ir jāsagatavo savs nacionālās attīstības plāns un jāsaprot, ko Latvija kā sabiedrība vēlas panākt Eiropas Savienībā. Šajā gadījumā vēlos piekrist britiem, ka mums vajadzīga zināšanās balstīta sabiedrība un tas ir jāapzinās arī Latvijā. Bet tas nav pretnostatījums, mums nav tagad jāpasaka, ka atbalstām vienu vai otru lauksaimniecības politiku.

Par kaujas panākumiem Irākā paaugstina trīs NBS virsniekus
LETA  06/22/05    Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga šodien Rīgas pilī rīkotā ceremonijā trim miera nodrošināšanas misijas karavīriem - leitnantam Zigmāram Krišānam, leitnantam Aivaram Vilciņam un leitnantam Gaidim Landratovam - "par kaujas nopelniem" piešķīra jaunas militārās pakāpes.Virsniekiem par izcilu miera nodrošināšanas pienākumu pildīšanu Irākā tika piešķirta virsleitnanta pakāpe. 
"Paldies Dievam, mūsu zeme tagad ir mūsu rokās, mēs tagad varam dzīvot mierā, stabilitātē, cerībā katrai paaudzei savus sasniegumus tālāk nodot nākamajām paaudzēm, ne vienmēr tikai riskēt visu pazaudēt karā un svešu valstu iebrukumos," sacīja Vīķe-Freiberga. 
Vienlaikus viņa piebilda, ka mūsdienās Latvija šādu drošību sev var garantēt, iesaistoties plašākās aliansēs un esot gatavībā aizstāvēt mieru citās valstīs, tāpat kā "mēs gaidām un paļaujamies uz to, ka jebkādu briesmu gadījumā mūsu zemē citas valstis nāks mums palīgā". 
Pēc Vīķes-Freibergas teiktā, Latvijas bruņoto spēku kontingenta klātiene Irākā ir bijusi ļoti nozīmīga Latvijai kā NATO dalībvalstij, kā arī lai parādītu savas spējas iesaistīties kaujas darbībās. 
"Tā ir bijusi politiski nozīmīga ar to, ka tieši ASV balss bija arī svarīga, lai izlemtu par mūsu dalību NATO," sacīja Vīķe-Freiberga, piebilstot, ka dzirdējusi vislabākās atsauksmes no sabiedrotajiem par mūsu valsts karavīru kaujas spējām. 
"Mēs lepojamies, un visa tauta var lepoties ar to, ka mūsu karavīri gan Irākā, gan citās miera uzturēšanas akcijās ir pierādījuši savu profesionalitāti, savu cilvēcisko atvērtību un spēju kontaktēties ar vietējiem iedzīvotājiem un arī savas spējas tīri militārā sagatavotībā, savas spējas pārdzīvot un izturēt šīs ugunskristības sekmīgi," sacīja prezidente. 
Arī Nacionālo bruņoto spēku (NBS) komandieris viceadmirālis Gaidis Zeibots pateicās sekmīgajiem virsniekiem par paveikto. Pateicības vārdus Zeibots veltīja arī karavīru ģimenēm par atsaucību un izturību. "Latvijas bruņotajiem spēkiem nav viegli - uzdevumu ir daudz," sacīja NBS komandieris, "taču armija savus uzdevumus pildīt gatava vienmēr." 
Zeibots apliecināja bruņoto spēku gatavību pildīt valdības uzdevumus arī tālās zemēs. "To mūsu karavīri dara - katru gaišu darba dienu un arī naktī, jo karavīrs strādā arī naktī," sacīja militārpersona. 
Pabriks: Latvija turpinās atbalstīt IrākuLETA  06/22/05    Arī Latvija vēl nesen pārdzīvoja tirāniju un atradās pārejas valsts statusā, kā laikā pieredzēja starptautisku atbalstu, tādēļ šobrīd aktīvi iesaistās Eiropas Savienības (ES) un NATO apmācības misijās Irākā, kā arī turpina divpusējās palīdzības programmas, - tā trešdien, uzstājoties ASV un ES rīkotā starptautiskā konferencē par Irākas politisko un ekonomisko nākotni, uzsvēra Latvijas ārlietu ministrs Artis Pabriks (TP). 
Ministra preses sekretāre Dagnija Stuķēna informēja, ka Pabriks uzsvēris: Latvija turpinās piedalīties Irākas atbalstīšanā. 
Pirms 15 gadiem Latvija bija okupēta, nebrīva un nedemokrātiska - šobrīd tā ir ES un NATO dalībvalsts, kura turklāt ir gatava dalīties ar citiem, norādīja ārlietu ministrs. 
Pēc Huseina gāšanas Irākā ir notikušas dramatiskas izmaiņas. Neraugoties uz risku, Irākā ir notikušas vēlēšanas un nodibināta pārejas valdība. Tomēr vēl ir daudz darāmā, tai skaitā jāapstiprina konstitūcija. Pabriks arī pauda gandarījumu, ka konstitūcijas izstrādei piesaistīti sunnīti. 
"Irākas iedzīvotāju gaidas jāspēj attaisnot ar starptautiskās sabiedrības un pārejas valdības centieniem," norādīja Pabriks. 
"Mēs stāvam plecu pie pleca ar Irāku brīdī, kad tā stiprina demokrātiskās institūcijas un uzlabo savas tautas drošību un labklājību," sacīja ārlietu ministrs. 
Latvija turpinās iesaistīt savus bruņotos spēkus daudznacionālajā divīzijā, kas dien Irākā. Tas notiks līdz brīdim, kad Irākas drošības spēki būs gatavi uzņemties visu atbildību par drošības uzturēšanu savā valstī. 
Pabriks gan atzina, ka cena par Irākas demokratizāciju ir traģiski augsta - joprojām terora aktos bojā iet vietējie iedzīvotāji. 
Latvija dāvinājusi Irākas armijai ieročus, sniegusi apmācību dažādās jomās, kā arī palīdzējusi saglabāt Irākas kultūrmantojumu. 
Eirosvaigums 
Pēteris Strautiņš, Diena   06/23/05    Eiropas Savienība var būt gan sociāla, gan dinamiska.
Lai arī citas pārvaldes formas ir sliktākas, tomēr demokrātija dažkārt ir absurda. Apliecinājums tam ir dažas populāras tēzes Eiropas Savienībā zaļojošajā diskusijā par šī vērtīgā politiskā veidojuma nākotni. ES būs jāizdara daudz grūtu izvēļu, taču patiesu dilemmu vietā laiks tiek tērēts neīstām. Eiropa nedrīkst zaudēt laiku, izvēloties starp kādu mistisku liberālu vai sociālo modeli, kuru pozitīvās īpašības it kā ir savstarpēji izslēdzošas. Tā ir ļoti vienkāršota shēma. Eiropai nav jāizvēlas starp anglosakšu plēsonīgo, bet dinamisko kapitālismu un kontinenta stagnējošo sociālo drošību. Patiesās izvēles ir nesalīdzināmi niansētākas, taču nianses noslīkst nodevās modei. Varbūt te vainojama daudz pasaules mēroga intelektuālā piesārņojuma radījušās Hantingtona civilizāciju konflikta tēzes atblāzma. 
Pašā Eiropā jau darbojas vairāki modeļi, kuros sociālā drošība un dinamika sekmīgi pastāv līdzās, kaut vai daudz nemieru radījušajā Lielbritānijā. Latvijā līdz nelabumam malts lozungs, ka mums vajagot "savu Nokia", kuras oriģināls ir cēlies Somijā. Lai izkristu cauri tās sociālās drošības tīklam, ir nepieciešama īpaša slinkuma un muļķības kombinācija. Taču visinteresantākais piemērs ir Dānija, kas pēc ienākuma uz vienu iedzīvotāju ieņem otro vietu ES pēc Luksemburgas, kas uzskatāma par izņēmumu tās unikālās spējas dēļ piesaistīt nodokļus "optimizējošo" citu eiropiešu naudu. Dānija ļoti intensīvi pārdala ienākumus, taču ļoti viegli un uzmanīgi regulē pašu bagātības radīšanas procesu, esot vienlaikus liberāla un sociāla.
Ja izvēle starp drošību un dinamiku ir neīsta, tad kādas ir patiesās Eiropas izvēles? Patiesas ir izvēles par starp dziļu kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) reformu, par ko nesenajā sammitā cīnījās britu premjers Tonijs Blērs, un turpināšanu pa vecam. KLP Latvijas apstākļos sniedz patiesi svarīgu atbalstu trūcīgiem lauku iedzīvotājiem, taču Eiropas mērogā tās galvenais efekts ir zemes īpašumu cenas celšana un papildu ienākumi jau tā turīgiem "industriālajiem"lauksaimniekiem. Patiesa ir arī izvēle starp valstu tiesībām sniegt atbalstu atsevišķiem uzņēmumiem vai ļaut tirgus spēkiem izšķirot, kam dzīvot, kam mirt. Taču tās nav izvēles starp dinamiku un sociālo drošību. Dānijas un Lielbritānijas piemērs parāda, ka labākā sociālā drošība ir iespēja sameklēt citu darbu iepriekšējā zaudēšanas gadījumā, valstij starplaikā izlīdzot ar bezdarbnieka pabalstu. Godīga un efektīva sistēma, taču tajā "nav kur izvērsties" organizācijām, kuru leģitimitāte balstās uz privilēģiju sagādāšanu saviem biedriem. 
Kas kavē stagnējošās kontinentālās Eiropas lielvalstis pārņemt dinamiskāko partneru pieredzi? Šo valstu status quo ir ietekmīgi atbalstītāji. Tiem, kuri iekārtojušies salīdzinoši priviliģētu uzņēmumu stabilās darbavietās, izdevīgi ir likumi, kas ierobežo viņu atlaišanu un ļauj valstij glābt šos uzņēmumus no bankrota. Šie likumi vienlaikus kavē jaunu darba vietu radīšanu, taču arodbiedrības nepārstāv bezdarbniekus, bet gan tos, kam darbs jau ir. Pie vainas ir arī intelektuālais status quo. Eiropā ir tūkstošiem profesoru un komentētāju, kas savu karjeru ir būvējuši uz "anglosaksonisma" apkarošanas. ES dalībvalstu priekšā esošo politisko izvēļu vienkāršošana nereti arī kalpojusi, lai pamatotu ne vienmēr pietiekami kritiski izvērtētus ierosinājumus "apvienot" suverenitāti jeb nodot funkcijas ES institūcijām. Ja līdzās var pastāvēt dinamiska Dānijas ekonomika ar augstu ienākumu pārdali un dinamiska Latvijas ekonomika ar zemu ienākumu pārdali, kļūst skaidrs, ka Latvijas zemie nodokļi neapdraud Dānijas labklājības valsti. ES būtu jārīkojas tikai tad, ja vienas valsts izvēles brīvība sāk apdraudēt citas valsts izvēles brīvību. Eiropas konstitūcijas līguma lēnā nāve, no vienas puses, ir bēdīgs notikums, jo līgums būtu devis iespēju ES institūcijām efektīvāk pieņemt lēmumus. Taču radusies krīze ir patīkami atsvaidzinājusi ideju apriti Eiropā. Tonijam Blēram izdevās pabeigt Margaretas Tečeres sākto vecās ideoloģiskās kārtības laušanu Lielbritānijā, un neviens labāk par viņu nespēs šo darbu paveikt Eiropā.
Protams, nepietiek domāt par to, ko ES varētu darīt mazāk, jo vissvarīgākais ir — kas tai jādara vairāk. Britu sludinātais atbalsts zināšanu ekonomikai, apvienojot savstarpēji papildinošos Eiropas pētnieku talantus, droši vien ir labākais, bet ne vienīgais iespējamais piedāvājums. Latvijai ar tās svaigo skatījumu uz Eiropas lietām šis ir īstais brīdis nākt ar savām idejām. Eiropai steidzami jāatsvaidzina darbakārtība, jo ideju vakuumā rosās destruktīvi spēki. Piemēram, Itālijas Ziemeļu līga aģitē par liras atjaunošanu, Polijā parlamenta vēlēšanās šoruden pie varas varētu nākt ļoti konservatīvu spēku alianse, kuras daži pārstāvji sludina neiecietību pret homoseksuālistiem. Eiropai pienākuši ne tikai interesanti, bet arī bīstami laiki.

Valdībās, partijās un tieslietās...

Rēzeknes mēru aiztur aizdomās par vēlētāju uzpirkšanu
Agris Blūmfelds,  NRA  06/17/05    Drošības policija aizdomās par vēlētāju balsu pirkšanu martā notikušajās pašvaldību velēšanās trešdien aizturējusi Rēzeknes pilsētas domes priekšsēdētāju Juri Začestu no sociāldemokrātu rindām. Kopā ar viņu aizdomās tiek turētas vēl trīs personas, kuras darbojušās kā starpnieki.
Šonedēļ Drošības policija vispirms aizturēja divus starpniekus – par vēlētāju balsu pirkšanu, pastāstīja DP priekšnieka palīdze Kristīne Apse-Krūmiņa. Pēc tam aizturēts J. Začests, savukārt vakar – 1961. gadā dzimušais Rēzeknes uzņēmējs Valdis Medveckis, kurš, iespējams, pircis vēlētāju balsis J. Začesta labā. 
V. Medvecka īpašumā ir 97% kapitālieguldījumu SIA Mita 2595 latu vērtībā, 50% SIA Krasula 5500 latu vērtībā un visas SIA Jālve kapitāldaļas 14 000 latu vērtībā. Uzņēmējs nesen vēlējies iestāties Tautas partijā.
Aizdomās turamo dzīvesvietās veiktas arī kratīšanas. Pie pirmajiem diviem aizturētajiem atrasti lietiskie pierādījumi – 36 balsošanai izsniegtie kandidātu saraksti, kuros trūcis tieši Latvijas sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) listes.
LSDSP ģenerālsekretārs Jānis Dinevičs gan norāda, ka šobrīd par J. Začesta aizturēšanu partijai informācijas ir visai maz. Tomēr pat no šīm skopajām ziņām varot secināt, ka pret partiju, visticamāk, vērsta provokācija. "Kāpēc tikai tagad, vairākus mēnešus pēc vēlēšanām parādījās šāda informācija? Tas ir vairāk nekā dīvaini," spriež J. Dinevičs. Uz viņa jautājumu Drošības policijas speciāliste K. Apse-Krūmiņa atbild: "Krimināllieta ierosināta jau 30. martā, mēs vienkārši rūpīgi to izmeklējām." J. Dinevičs gan norobežojas no partijas vadības saistības ar skandālu, sakot, ka priekšvēlēšanu kampaņas reģionos veiktas gandrīz nesaistīti ar centrālo biroju. J. Začesta aizturēšanas pamatotībai netic arī LSDSP priekšsēdētājs Juris Bojārs.
Tiesa pārtrauc skatīt lietu par Jūrmalas domes vēlēšanu rezultātu likumību
LETA  06/17/05    Administratīvā apgabaltiesa šodien pārtrauca skatīt lietu par Jūrmalas domes vēlēšanu rezultātu likumību, lai iepazītos ar papildu pierādījumiem.
Tie nepieciešami par Kauguru kultūras namā 7.martā notikušo vēlētāju balsu pirkšanu, kurā pēc liecinieka teiktā, bija iesaistīts partijas "Jaunais centrs" (JC) līderis Igors Dreija.
Tiesai nepieciešams atkārtoti uzklausīt liecinieka Harija Zilberta paskaidrojumus, iepazīties ar viņa pieminētajiem dokumentiem, kā arī nopratināt ar balsu pirkšanu saistīto JC pārstāvi Valentīnu Spruktu.
Nākamā tiesas sēde paredzēta 8.jūlijā plkst.11.
Jūrmalas pilsētas vēlēšanu komisija šodien, apstrīdot Administratīvās rajona tiesas spriedumu, norādīja, ka nav gūti pietiekami pierādījumi, vai balsu pirkšana ietekmējusi vietu sadalījumu domē.
Komisijas advokāte norādīja, ka laika trūkuma dēļ tiesai nav bijis iespējams pārbaudīt visus pierādījumus lietā. Turklāt tā, pamatojusies uz Zaļo un zemnieku savienības pārstāvja Harija Zilberta liecību, nav uzklausījusi citus lieciniekus, kas tajā pašā laikā atradās Kauguru kultūras namā.
Vēlēšanu komisija norāda, ka krimināllietā, kurā Dreija un citi partijas locekļi, pašlaik nav celta neviena apsūdzība un aizturētās personas atrodas liecinieku statusā.
Komisija par apstrīdamām uzskata trīs no septiņām lietā iesniegtajām liecībām, proti, viens no lieciniekiem vispār nav reģistrēts Latvijas iedzīvotāju reģistrā. Savukārt cita lieciniece pēc vēlēšanu komisijas protokoliem vispār nav piedalījusies vēlēšanās un viņas paraksts vēlētāju sarakstos neparādās.
Tāpēc vēlēšanu komisijas lūdza tiesu nopratināt papildu lieciniekus - Dreiju un Jūrmalas pilsētas vēlēšanu komisijas locekli Arni Olti.
Kā ziņots, Administratīvā rajona tiesa 30.martā atcēla 12.martā notikušo Jūrmalas domes vēlēšanu rezultātus, atzīstot, ka Jūrmalā notikusi plaša balsu pirkšana, kas varētu būt ietekmējusi vietu sadalījumu domē.
Administratīvā rajona tiesa atzina, ka brīvu vēlēšanu pārkāpums ir tik nozīmīgs, ka nevar to samērot ar atkārtotu vēlēšanu organizēšanas izmaksām. Pēc Jūrmalas vēlēšanu komisijas aprēķiniem, atkārtotu vēlēšanu izmaksas Jūrmalā varētu sasniegt aptuveni 24 000 latu.
Prasību par vēlēšanu rezultātu atcelšanu vairākas dienas pēc pirmās Jūrmalas domes sēdes, kurā tika ievēlēta domes priekšsēdētāja Inese Aizstrauta (JL), sākotnēji iesniedza "Reformu savienība" un partija "Latvijas kalve". Vēlāk šai prasībai pievienojās vēl astoņas domē ievēlētas un neievēlētas partijas.
Administratīvās rajona tiesas spriedums tika pārsūdzēts apelācijas kārtībā Administratīvajā apgabaltiesā.
Kā ziņots, par kukuļdošanu Jūrmalas mēra vēlēšanās 18.martā tika ierosināta arī krimināllieta, kurā apsūdzētas četras personas - partijas "Jaunais centrs" (JC) deputāta kandidāts Leonīds Lasmanis, automašīnu BMW tirgotājs Germans Milušs, vēl viens JC deputāta kandidāts Gvido Harijs Volbrugs un bijušais Jūrmalas mērs Juris Hlevickis (LPP).
Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs sākotnēji lūdza uzsākt kriminālvajāšanu tikai pret Lasmani, Volbrugu un Milušu.
Tiesībsargi uzskata, ka Miluša uzdevumā Lasmanis un Volbrugs deva 20 000 eiro (aptuveni 14 000 latu) kukuli deputātam Ilmāram Ančānam ("Mūsu zeme"), lai panāktu Hlevicka atkārtotu ievēlēšanu Jūrmalas mēra amatā. Deputātam piedāvāti arī dažādi amati.
Pēc krimināllietas ierosināšanas Milušs, Lasmanis un Hlevickis ir noslēguši laulību līgumus, kas paredz visas mantas šķirtību. Īpašumi galvenokārt reģistrēti uz viņu sievu vārda. Milušs ir noliedzis, ka līguma slēgšana būtu saistīta ar krimināllietu. 

Kultūras darbinieku algām nākamajam gadam prasa četrus miljonus latu 
LETA  06/17/05     Kultūras ministrijas (KM) iesniegtajā pieprasījumā Finanšu ministrijai 2006.gada valsts budžetā kultūras institūciju darbinieku algu palielinājumam kopumā tiek prasīti Ls 4 087 864.
Kā aģentūru LETA informēja KM valsts sekretārs Daniels Pavļuts, no šīs summas Ls 817 040 tiek prasīti teātru darbinieku vidējo algu paaugstināšanai - līdz 178 latiem aktieriem un līdz 165 latiem pārējiem darbiniekiem.
Latvijas Nacionālās operas darbinieku algu paaugstināšanai KM ir pieprasījusi no nākamā gada budžeta papildu finansējumu Ls 390 000 apmērā.
Lai Valsts akadēmiskā kora "Latvija" dziedātājiem algu no pašreizējiem Ls 180 varētu paaugstināt līdz Ls 270, tiek prasīts papildu finansējums no valsts budžeta Ls 90 820 apmērā.
Lai muzeju darbiniekiem vidējo algu no pašreizējiem Ls 120 palielinātu līdz Ls 165, nepieciešams papildu finansējums Ls 910 240 apmērā. Lai Valsts arhīvu sistēmā strādājošie pašreizējo Ls 140 vietā mēnesī saņemtu vidēji Ls 216, nepieciešams papildu finansējums Ls 998 379. Lai valsts kultūras inspektori pašreizējo Ls 145 vietā saņemtu vidēji Ls 300, nepieciešami papildus Ls 102 318. 

Drīzumā oficiāli atklās Repšem piederošo atpūtas kompleksu
LETA  06/19/05    Tuvākā mēneša laikā Rēzeknes rajonā Rāznas ezera krastā oficiāli tiks atklāts atpūtas komplekss "Rāzna", kas daļēji pieder ekspremjeram, pašreizējam aizsardzības ministram Einaram Repšem (JL), informēja viņa biznesa partneris, Rēzeknes uzņēmējs Donāts Vanags, kurš koordinē šī kompleksa izveidi. 
Atpūtas komplekss atrodas 28 kilometru attālumā no Rēzeknes, dabas parka "Rāzna" teritorijā. Pēc Vanaga teiktā, tas būs viens no lielākajiem atpūtas kompleksiem Latvijā un atrodas iecienītā atpūtas vietā - Rāznas ezera krastā, vietā, kas vēsturiski saukta par "Kungu ligzdu". 
Pašlaik vēl turpinās atpūtas kompleksa izveides darbi - tiek sakārtota viesu māju ārējās fasādes, ierīkota pludmale un bērnu rotaļu laukums, nomas punkts. 
Telpas saviesīgiem pasākumiem, banketiem un konferencēm tiek piedāvātas trīsstāvu namā "Ezerpriedes", kur ir gan baseins ar kaskādi un pretstraumi, gan sauna, kas paver atklātu skatu uz Rāznas ezeru. Šī nama noma diennaktī atkarībā no iznomāto telpu skaita var izmaksāt no 50 līdz 700 latiem. 
Atpūtas kompleksā "Rāzna" ir arī naktsmītnes - divstāvu viesu mājās, kur ir džakuzi vai vanna, sauna. Tās varētu izmaksāt no 70 līdz 130 latiem diennaktī. Atpūtniekiem tiks piedāvāta arī tā sauktā romantiskā māja, kas iekārtota retro stilā, kā arī būs laivu un cita ūdenstransporta noma. 
Kompleksā var atpūsties ap 200 viesu. 
Pēc Vanaga teiktā, atpūtas kompleksā "Rāzna" investēti vairāk nekā 500 000 latu, pārsvarā kredītresursi. 
Kā norādīts Repšes deklarācijā, viņa īpašumā ir vairāki zemesgabali un ēkas Rēzeknes rajona Kaunatas pagastā un bijušais sporta un RSVC "Rāzna" sadalīts atsevišķos zemesgabalos, kas viņam ir kopīpašumā ar Donātu Vanagu. 
Atpūtas kompleksu kā operators apkalpos SIA "Rāznas priedes", kurā Repše ir viens no kapitāla daļu turētājiem. 
Pēc domstarpībām par NATO lidojumiem Šlesers pieprasa atstādināt LGS vadītāju 
LETA  06/20/05    Domstarpību dēļ, kas radās saistībā ar NATO iznīcinātāju pārvietošanos Latvijas gaisa telpā, satiksmes ministrs Ainārs Šlesers (LPP) uzdevis izveidot neatkarīgu izmeklēšanas komisiju un aicinājis uz izmeklēšanas laiku no amata atstādināt VAS "Latvijas gaisa satiksme" (LGS) valdes priekšsēdētāju Ediju Kizenbahu.
Ministrs ir neapmierināts ar LGS vadības darbu un vēlas izmeklēt notikušo incidentu un iesaistīto institūciju atbildību, aģentūru LETA informēja Satiksmes ministrijas (SM) Sabiedrisko attiecību nodaļā.
Šlesers ir aicinājis šodien sasaukt LGS padomes ārkārtas sēdi, lai lemtu par Kizenbaha atstādināšanu.
Kizenbahs aģentūrai LETA atturējās komentēt šo ministra ierosinājumu, skaidrojot, ka par to vēl nav informēts.
Ministrs uzskata, ka nav pieļaujama situācija, kad kaut uz brīdi iestājas neskaidra situācija vai vilcināšanās saistībā ar valsts drošības garantēšanu, ko izraisījusi atbildīgo dienestu nevēlēšanās vai nespēja veikt uzticētos pienākumus.
Pēc ministra domām, LGS atbildīgo darbinieku kvalifikāciju liek apšaubīt arī fakts, ka, skaidrojot mediju pārstāvjiem radušos situāciju, tiek norādīts, ka "problēmas ir vienmēr". Šlesers uzskata, ka tā aviācijas un valsts drošības nozarē nedrīkst būt, informēja satiksmes ministra padomnieks sabiedrisko attiecību jautājumos Reinholds Pelše.
Ministrs veikšot visas nepieciešamās darbības, lai turpmāk atbildīgo amatpersonu dēļ Latvijai nerastos sarežģījumi valsts drošības jautājumu koordinēšanā, kā arī kopējo NATO interešu īstenošanā.
Kā ziņots, pagājušajā nedēļā laikraksts "Diena", atsaucoties uz avotiem, kas nav vēlējušies minēt savus vārdus, informēja, ka NATO iznīcinātāju patrulēšana Latvijas debesīs uz īsu brīdi bijusi neskaidra, jo LGS nav vēlējusies nodrošināt alianses lidmašīnu pārvietošanos.
Atbildīgo ministriju pārstāvji uzsvēruši, ka šī bijusi tehniska problēma, kas jau esot atrisināta.
LGS aģentūrai LETA skaidroja, ka problēmas radās, jo nebija juridiski sakārtotas formalitātes par līgumu slēgšanu. Patlaban juristi strādājot pie līgumu saskaņošanas.
Kā "Dienai" stāstījis SM valsts sekretārs Vigo Legzdiņš, tā bijusi "sadarbības un informācijas apmaiņas" problēma. LGS nav bijusi gatava nodrošināt iznīcinātāju patruļas, kamēr netiks noteikts lidojumu režīms un protokols. Savukārt citi avoti vēstījuši, ka uzņēmuma neapmierinātību esot izraisījis tas, ka Baltijas debesīs patrulējošo Nīderlandes gaisa spēku lidojums nebija pieteikts noteiktajā kārtībā.
SM pakļautībā esošās LGS uzdevums ir nodrošināt ar aeronavigācijas pakalpojumiem Latvijas gaisa telpas izmantotājus un organizēt aviosatiksmi. LGS galvenais ienākumu avots ir nodevas par sniegtajiem pakalpojumiem, savukārt militāro un valdības lidmašīnu lidojumu koordinācija LGS jāveic bez maksas.
LGS pagājušajā gadā nopelnīja 2 691 994 latus, kas ir 2,5 reizes vairāk nekā 2003.gadā, kad uzņēmuma peļņa bija 1 053 342 lati. Kompānijas neto apgrozījums 2004.gadā bija 10 043 019 lati, kas ir par 6,6% vairāk nekā gadu iepriekš, kad apgrozījums bija 9 418 841 lati. 

JL iesaka viltus profesionāļus Ventspils naftas padomē
Bens Latkovskis,  NRA  06/20/05     Ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņs kā valsts pārstāvjus vēlas izvirzīt Ventspils naftas padomē augstas klases profesionāļus. Tiesa, aplūkojot minēto pretendentu profesionālās biogrāfijas, par tranzītbiznesa lietpratējiem šos cilvēkus grūti nosaukt. 
Ventspils naftas padomē no partijas Jaunais laiks tiek izvirzīti vidusskolas izglītību ieguvušais Einara Repšes draugs un ieroču nesējs Dans Titavs un Rīgas mēra Aivara Aksenoka biroja vadītāja – divdesmit četrus gadus vecā Baiba Pirktiņa. D. Titavs nekad nav strādājis liela uzņēmuma vadībā un, pirms atrada vietu sava drauga E. Repšes birojā, bija reportieris Latvijas televīzijā. 
Savukārt B. Pirktiņa jauno darbu uztver kā izaicinājumu savu spēju apliecināšanai. Sarunā ar Neatkarīgo B. Pirktiņa atzīst, ka par tranzīta biznesu nekad nav īpaši interesējusies un šobrīd ļaujas saules glāstiem Spānijā, Maljorkas pludmalē, kur atpūšas kopā ar draugu. Darbs Ventspils naftas padomē sola pieklājīgu atalgojumu – 2500 latus mēnesī, kas divdesmit četrus gadus vecajai jaunietei šķiet viņas zināšanām atbilstošs atalgojums. 
Ventspils naftas padomē no Jaunā laika tiek izvirzīts arī apdrošināšanas kompānijas Balta brokeris Juris Imaks, kā arī pašreizējais padomes loceklis Mārtiņš Jansons. 
Pēdējais izcēlies vienīgi ar to, ka paklausīgi pildījis visus sava priekšnieka K. Kariņa norādījumus. 
Teorētiski padomē tiek virzīti arī citi cilvēki, kuri sabiedrībā varētu tikt uztveri ar lielāku pietāti – tie ir Tautas partijas pārstāvis Aivars Tiesnesis, Latvijas Pirmās partijas pārstāvis Romāns Mežeckis un zaļo zemnieku izvirzītais Kārlis Boldišēvics. Taču, kā sarunā ar Neatkarīgo atzina ekonomikas ministrs K. Kariņš, reāli par Ventspils naftas padomes locekļiem kļūs vienīgi Jaunā laika pārstāvji. Amizanti, ka šajā situācijā JL pilnībā ignorē koalīcijas partnerus, liekot saprast, ka VN padomē viņiem ir nepieciešamas vietas, lai realizētu partijas (acīmredzot finansiālās), nevis valsts intereses. 
Uzdevumu balsot par Ventspils naftas padomes locekļiem dos Ekonomikas ministrijas pārraudzībā esošā Latvijas Privatizācijas aģentūra, kura šobrīd ir lielākā uzņēmuma Ventspils nafta valsts akciju turētāja. Pašlaik valstij pieder 38,62% Ventspils naftas akciju. Varētu šķist, ka nav būtiski, kādi valsts pārstāvji atradīsies Ventspils naftas padomē, ja reiz viņiem nav balsu vairākuma. Taču lietu sarežģī tas, ka Ventspils naftas mātesuzņēmuma Latvijas naftas tranzīts īpašnieku vidū nav vienprātības. Ir akcionāri, piemēram, Olafs Berķis un Oļegs Stepanovs nepārprotami vēlas savas akcijas par skaidru naudu pārdot Krievijas investoriem. Izskatās, ka Kariņa un partijas Jaunais laiks personā viņi ir atraduši lobiju, kas, aizsedzoties ar valsts interesēm, nostājas pret valsti.Pašvaldību ministrija savām nākamā gada prioritātēm prasa deviņus miljonus latu
LETA  06/18/05    Reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministrija (RAPLM) saviem prioritārajiem pasākumiem no 2006.gada valsts budžeta kopumā ir pieprasījusi deviņus miljonus latu.
Kā aģentūru LETA informēja ministrijā, no pieprasītās summas 0,3 miljonus latu iecerēts izlietot Nacionālā attīstības plāna (2007 - 2013) izstrādei, bet 5,9 miljonus - mājokļu finansēšanai.
RAPLM uzskata, ka nākamgad valsts mērķdotācijai pašvaldībām dzīvokļa jautājumu risināšanai jābūt trīs miljonu latu apmērā.
Dzīvojamo telpu atbrīvošanas pabalstos no valsts budžeta būtu jāizmaksā divi miljoni latu, 0,5 miljoni latu jāiegulda daudzdzīvokļu māju renovācijas veicināšanā, bet 0,4 miljonus latu jāiegulda mājokļu attīstības kreditēšanas programmas otrajā posmā.
Valsts atbalstam novadu infrastruktūras veidošanai RAPLM nākamajam gadam prasa 2,8 miljonus latu. 

Pretrunīgais cilvēktiesību sargs Olafs Brūvers
Sallija Benfelde, Māris Zanders, Žurnāls "Nedēļa"  06/21/05    Pagājušajā pirmdienā pilnvaru termiņš beidzās Valsts Cilvēktiesību biroja (VCB) direktoram Olafam Brūveram, kurš savā amatā aizvadījis divus pilnvaru termiņus — kopā astoņus gadus. Olafs Brūvers jau ir paziņojis, ka vēlreiz uz VCB direktora amatu nekandidēs, jo ir saņēmis vilinošu darba piedāvājumu, kas nebūšot saistīts ar cilvēktiesību jomu.Olafs Brūvers ir dzimis rīdzinieks, bet 1976. gadā VDK likusi Brūveru ģimenei atstāt Latviju, jo viņš un viņa jaunākais brālis septiņdesmito gadu sākumā iesaistījās cilvēktiesību aizstāvēšanas kustībā un sadarbojās ar organizāciju Gaismas akcija Rietumos, kas uzturēja slepenu sakaru sistēmu starp latviešiem dzimtenē un ārzemēs. Pretpadomju darbības dēļ Brūvers tika tiesāts 1974. gadā, viņam tika piespriesti seši mēneši vispārēja režīma labošanas darbu nometnē Rīgā, Šķirotavā. 
Mazais sods un vēlākā ģimenes izsūtīšana no PSRS daudziem lika domāt, ka Brūvers ir kļuvis par VDK aģentu. 1993. gadā viņš atgriezās Latvijā jau ar misijas zinātņu doktora grādu, kuru Brūvers bija ieguvis Teoloģijas seminārā Kalifornijā. Vēl pirms atgriešanās uz pastāvīgu dzīvi Latvijā Brūvers kļuva par Latvijas Kristīgi demokrātiskās savienības (LKDS) biedru un no šīs partijas saraksta arī tika ievēlēts 5. Saeimā. Valda Birkava valdībā Brūvers kļuva par cilvēktiesību valsts ministru, bet 1995. gadā paziņoja, ka aiziet no LKDS frakcijas. Vietu savās rindās Brūveram toreiz piedāvāja vairākas partijas, bet viņš, daudziem par pārsteigumu, izvēlējās Čevera veidoto un vadīto Demokrātisko partiju Saimnieks (DPS), no kuras saraksta Brūvers arī kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās. 1996. gadā DPS izvirzīja Brūveru VCB direktora amatam, un pēc pieciem mēnešiem Saeima viņu arī apstiprināja. 
Debates 6. Saeimas 28. maija plenārsēdē par Brūvera ievēlēšanu VCB direktora postenī skaidri parādīja sabiedrības divējādo attieksmi pret viņu. Daļa cilvēku raudzījās uz Brūveru ar aizdomām, uzskatot, ka no PSRS varēja izbraukt vai nu pasaulē labi zināmi disidenti, vai arī cilvēki, kas sadarbojās ar VDK. Turklāt Brūvera prestižu nevairoja viņa un vēl astoņu Saeimas deputātu iesniegums Augstākajai tiesai 1994. gadā — mainīt drošības līdzekli Alfrēdam Rubikam, kurš tolaik bija apcietināts. Gadu pēc apstiprināšanas amatā sākās publisks skandāls starp Olafu Brūveru un viņa vietnieci Kaiju Gertneri, kurai VCB direktors pārmeta finanšu pārkāpumus. Vēlāk skandāls vērsās plašumā, jo Brūvers valdības koalīcijas partiju sadarbības padomē izplatīja bijušo VCB darbinieku privāto saraksti elektroniskajā pastā. Eļļu ugunij pielēja arī VCB konsultanta Bila Čepmena negatīvais ziņojums par Brūvera darbu, un 1998. gada jūnijā Ministru Kabinets uzdeva Valsts kancelejai sagatavot rīkojuma projektu par viņa neatbilstību ieņemtajam amatam, tomēr Saeima to neatbalstīja. 2001. gadā Saeima Brūveru vēlreiz apstiprināja VCB direktora amatā uz četriem gadiem. Tie, kas Brūveru un viņa darīto ir aizstāvējuši, argumentējot savu viedokli, uzsver, ka nedrīkst jaukt cilvēktiesības ar nacionālo tiesību aizstāvēšanu. Brūvera veikumu vienmēr ir aizstāvējis arī Paulis Kļaviņš, kas bija viens no Gaismas akcijas izveidotājiem un vadītājiem trimdā. 
Būtisks acīmredzot ir jautājums, cik daudz VCB ir spējis padarīt astoņos gados. Nenoliedzami, ka VCB darbs plašākā sabiedrībā ikdienā nav manāms, ko Brūvers skaidro ar finanšu trūkumu un ļoti lielo praktiskā darba apjomu. Ir skaidrs, ka Latvijā tiks veidots ombuds jeb tiesībsarga institūcija, un Brūvers vienmēr ir apgalvojis, ka VCB varētu to veikt, ja vien tiktu piešķirts vajadzīgais finansējums. Lai gan eksperti VCB veikumu vērtē visai pretrunīgi, 8. Saeimas Cilvēktiesību un sociālo lietu komisijas priekšsēdētāja Ingrīda Circene Nedēļai sacīja, ka VCB savus uzdevumus veicis godprātīgi un labi apstākļos, kad no vajadzīgā finansējuma birojs saņem aptuveni piekto daļu. "Birojā strādā entuziasti un sava darba fanātiķi, kas ir daudz darījuši. Nedomāju, ka biroja darbs būtu īpaši jāvērtē, vismaz komisija nav iecerējusi to darīt," sacīja komisijas priekšsēdētāja. 
Tiesa atjauno darbā KNAB Izziņas nodaļas priekšnieku Ilmāru Bodi
TVNET/LETA  06/21/05    Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa šodien apmierināja Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) Izziņas nodaļas priekšnieka Ilmāra Bodes prasību par viņa atjaunošanu darbā un kompensācijas izmaksu par piespiedu darba kavēšanu.Tiesa atzina par spēkā neesošu KNAB priekšnieka 2.marta rīkojumu par Bodes atstādināšanu no darba pienākumu pildīšanas un 11.aprīļa rīkojumu par disciplināro sodu, ar kuru Bode tika atbrīvots no darba birojā. 
Tiesa, šodien pasludinot sprieduma rezolutīvo daļu, uzdeva KNAB Izziņas nodaļas priekšnieka amatā atjaunot Bodi un izmaksāt viņam kompensāciju 3684 latus, kas būtu vidējā izpeļņa par periodu no 2. līdz 7. martam un no 22. marta līdz 21. jūnijam. 
Tiesa pilnu sprieduma tekstu sagatavos rīt, pēc kā KNAB sola arī izvērtēt, vai šo lēmumu pārsūdzēs. KNAB uzdots arī atmaksāt 217 latus - tiesas izdevumus. 
Tiesa Bodes iesniegto prasību apmierināja tikai daļēji. 
Bode pēc sprieduma pasludināšanas sacīja, ka viņš vēl nevar pilnībā komentēt šodien pasludināto spriedumu, taču ir apmierināts. Viņš arī nezināja, kad varēs atgriezties darbā, jo "šādus jautājumus izlemj ārsts". 
Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) priekšnieks Aleksejs Loskutovs joprojām uzskata, ka biroja Izziņas nodaļas priekšnieks Ilmārs Bode nav cienīgs būt biroja amatpersona. 
Loskutovs aģentūrai LETA sacīja, ka "mums būs jāpilda tiesas spriedums", lai gan pašlaik to neesot iespējams fiziski izdarīt, jo Bode joprojām slimojot. 
KNAB priekšnieks arī atzina, ka spriedums tiks vēl vērtēts. Viņš piebilda, ka neviens neapstrīd un nav arī apstrīdēts fakts, ka Bode darbā bija psihotropo vielu reibumā un lietoja spēku pret saviem kolēģiem, kuri viņam centušies palīdzēt. 
Pats Bode pēc tam centies panākt krimināllietas ierosināšanu pret šiem darbiniekiem, lūdzot to izdarīt Ģenerālprokuratūrai. 
"Rezumējot visus apstākļus, joprojām palieku pie viedokļa, ka Bode nav cienīgs nest KNAB amatpersonas vārdu," sacīja Loskutovs. 
Loskutovs: Bode nav cienīgs būt KNAB amatpersonaLETA  06/21/05    Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) priekšnieks Aleksejs Loskutovs joprojām uzskata, ka biroja Izziņas nodaļas priekšnieks Ilmārs Bode nav cienīgs būt biroja amatpersona. 
Kā ziņots, Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa otrdien apmierināja Bodes prasību par viņa atjaunošanu amatā. 
Loskutovs sacīja, ka "mums būs jāpilda tiesas spriedums", lai gan pašlaik to neesot iespējams fiziski izdarīt, jo Bode joprojām slimojot. 
KNAB priekšnieks arī atzina, ka spriedums tiks vēl vērtēts. Viņš piebilda, ka neviens neapstrīd un nav arī apstrīdēts fakts, ka Bode darbā bija psihotropo vielu reibumā un lietoja spēku pret saviem kolēģiem, kuri viņam centušies palīdzēt. 
Pats Bode pēc tam centies panākt krimināllietas ierosināšanu pret šiem darbiniekiem, lūdzot to izdarīt Ģenerālprokuratūrai. 
"Rezumējot visus apstākļus, joprojām palieku pie viedokļa, ka Bode nav cienīgs nest KNAB amatpersonas vārdu," sacīja Loskutovs. 
Jau ziņots, ka tiesa atzina par spēkā neesošu KNAB priekšnieka 2.marta rīkojumu par Bodes atstādināšanu no darba pienākumu pildīšanas un 11.aprīļa rīkojumu par disciplināra soda piemērošanu, ar kuru Bode tika atbrīvots no darba birojā. 
Tiesa otrdien, pasludinot sprieduma rezolutīvo daļu, uzdeva KNAB Izziņas nodaļas priekšnieka amatā atjaunot Bodi un izmaksāt viņam kompensāciju 3684 latus, kas būtu vidējā izpeļņa par laika periodu no 2. līdz 7.martam un no 22.marta līdz 21.jūnijam. 
Tiesa pilnu sprieduma tekstu sagatavos trešdien, pēc kā KNAB sola arī izvērtēt, vai šo lēmumu pārsūdzēs. KNAB uzdots arī atmaksāt 217 latus - tiesas izdevumus. 
Tiesa Bodes iesniegto prasību apmierināja tikai daļēji. 
Bode pēc sprieduma pasludināšanas sacīja, ka viņš vēl nevar pilnībā komentēt šodien pasludināto spriedumu, taču ir apmierināts. Viņš arī nezināja, kad varēs atgriezties darbā, jo "šādus jautājumus izlemj ārsts". 
Ārsti vēlas lielāku valsts līdzdalību veselības aprūpes finansēšanāDELFI  06/21/05    Latvijas ārstu kongress ir norūpējies par mediķu profesionālo un sociālo interešu aizstāvību, un vēlas lielāku valsts līdzdalību veselības pakalpojumu finansēšanā, adekvātu ārstu darba samaksu, kā arī skaidrāku valsts stratēģiju medicīnas zinātnes attīstībai. 
Kongresa rezolūcijā ārsti norāda uz nepieciešamību dziļāk izpētīt un izprast sabiedrības veselības problēmas, virzīt politisko un stratēģisko lēmumu izpildi. 
Ārsti secina, ka līdz 2007.gadam nepieciešams panākt valsts līdzdalības proporciju ārstniecības finansēšanā ne mazāku kā 80%. Turklāt, pakalpojuma cenā jāiekļauj medicīnas personāla neatkarīgu tālākizglītību un regulāru kvalifikācijas paaugstināšanu. Esošais veselības aprūpes pakalpojuma finansēšanas apjoms veicina strauju cilvēkresursu samazinājumu veselības aprūpē Latvijā, uzskata ārsti. 
Kongresa rezolūcijā arī norādīts, ka pašlaik ārstu atalgojums “neveicina ārstu intelekta un personības realizāciju profesijā”. Pasludinātais algu pielikums 2010.gadā - 540 lati, saglabājoties pašreizējiem inflācijas tempiem, būtiski neietekmēs ārsta darba novērtējumu, profesionālās izglītības nodrošināšanu un cilvēka cienīgu eksistenci, kā arī sociālās garantijas pensijas vecumā. Ārstu darba samaksas principiem jābūt orientētiem nevis uz mehānisku algas pielikumu, bet balstītiem uz adekvātu samaksu par pakalpojumu ar pieprasījuma un piedāvājuma noteiktu cenu, teikts rezolūcijā. 
Latvijas Ārstu kongress uzskata, ka nepieciešams attīstīt spēcīgu ārstu vairākumu pārstāvošu organizāciju, piešķirot tai likumā garantētas pilnvaras un aicina Latvijas Ārstu biedrību izstrādāt ilgtermiņa pasākumu plānu cīņai par veselības aprūpes pakalpojuma apmaksas paaugstināšanu. 
Ārsti arī iestājas par steidzamu ierobežojumu atcelšanu rezidentu apmācībai specialitātēs. Kongress secināja, ka ir jāpalielina doktorantūras vietas medicīnas un veselības aprūpes nozarēs, kas veicinātu kompetentu speciālistu ātrāku ieplūšanu dažādos veselības aprūpes sistēmas sektoros. 
Kongress aicina Veselības ministriju aktīvāk iesaistīties Latvijas iedzīvotāju veselības stāvokļa izpētē un nodrošināt svarīgu pētījumu veikšanu un monitorēšanu. 
Rīgas domnieki gandrīz sakaujas
Sandris Vanzovičs,  NRA  06/21/05    Tikai pavisam nedaudz trūka, lai vakardienas Rīgas domes Vides komitejas sēde beigtos ar TV ekrānos dažkārt manītajiem kadriem no Krievijas Valsts domes, arī ukraiņu, gruzīnu vai Dienvidaustrumāzijas parlamentos notiekošo – proti, izkaušanos.
Konflikts samilza brīdī, kad opozīcijas pārstāvji kārtējo reizi nolēma atstāt Vides komitejas sēdi, taču palika stāvam pie domes prezidija sēžu zāles durvīm, gaidot skaidrojumu – sēde tiks pārtraukta vai arī pārējie domnieki turpinās darba kārtībā iekļauto jautājumu skatīšanu. Vides komitejas vadītāja Marika Žuravļova (Dzimtene/LSP) aicināja ievērot kārtību un sēdi atstājušos domniekus atstāt zāli. 
Viņas vīrs, dzimtenistu neformālais līderis Juris Žuravļovs, centās pierunāt opozicionārus piekrist šim aicinājumam, taču to darīja, izmantojot ne tikai runas dotības, bet arī rokas. "Kas jūs tāds vispār esat?! Kāpēc jūs cenšaties izgrūst deputātus no zāles?!" sašutis bija deputāts Gundars Bojārs (LSDSP). Nelielā pagrūstīšanās turpinājās, un domnieks Jānis Freimanis (TP) pat ierosināja izsaukt Pašvaldības policijas pārstāvjus kārtības nodrošināšanai. 
LSDSP, PCTVL un Jaunā centra (JC) deputāti tomēr zāli atstāja brīvprātīgi, un sociāldemokrāti uzreiz izsludināja preses konferenci. Uz to ieradās arī J. Žuravļovs, paskaidrojot, ka viņš esot "cilvēks no ielas", kam ir tiesības būt klāt šajā pasākumā. G. Bojārs par šo rīcību bija sašutis un klāstīja, ka "Žuravļovs pat pa purnu sola deputātiem". 
Preses konferencē J. Žuravļovs centās savaldīties, taču beigās neizturēja un centās izklāstīt arī savu viedokli. Viņš vainoja opozicionārus par to, ka viņi domē savērpuši "seriālu Santa Marika", ka tie "negribot strādāt paši un neļaujot arī citiem" un tamlīdzīgi. Īpaši daudz no viņa teiktā dzirdēt nevarēja, jo abas puses visai skaļi klaigāja, bet LSDSP frakcijas vadītājs Jānis Dinevičs tikai J. Žuravļovam rādīja ar pirkstu: "Tur ir durvis!" Viss beidzās bez asinsizliešanas.
Vides komitejas sēdēs normāls darbs nav noticis jau kopš 23. maija, kad opozīcija panāca M. Žuravļovas atcelšanu no amata. G. Bojārs vakar iepazīstināja deputātus ar Reģionālās attīstības un pašvaldības lietu ministrijas (RAPLM) sniegto atzinumu par 23. maija komitejas sēdes protokolu. Atzinums norāda, ka "komitejas priekšsēdētājas M. Žuravļovas faktiskā rīcība bijusi atturēšanās no balsojuma", komiteja bijusi lemtspējīga un vadītājas atbrīvošana no amata ir spēkā. Piebilsts, ka šim atzinumam ir tikai rekomendējošs raksturs.
Pavisam dīvains ir domes Juridiskās pārvaldes atzinums, kurā teikts, ka vajadzētu turpināt 23. maijā iesākto sēdi, jo saskaņā ar protokolā fiksēto tā tika pārtraukta, nevis slēgta. Uz šādu rīcību mudināja arī LSDSP, taču arī pašvaldības juristi bija norādījuši, ka viņu atzinums ir tikai rekomendējošs, bet par turpmāko rīcību var lemt paši deputāti. Juridiskās pārvaldes vadītājs Jānis Liepiņš vispār nespēja sakarīgi paskaidrot deputātiem, kā tālāk tikt galā ar šo juridisko mudžekli. Pēc viņa domām, deputātiem bija iespējams nobalsot par 23. maija sēdes turpināšanu, papildus iekļaujot darba kārtībā arī vakardienas sēdes 17 jautājumu. 
Kad deputāti ķērās pie balsošanas, tad izrādījās, ka to atbalsta tikai trīs, atturas – divi, bet pret nav neviens tautas kalps. Balsojumā bija piedalījušies pieci no klātesošajiem 14 cilvēkiem, tātad sēdē nebija kvoruma, un opozīcija mierīgi cēlās kājās, lai pamestu zāli. J. Liepiņš gan bilda, ka iespējams balsot par pārējo jautājumu iekļaušanu darba kārtībā, ko pozīcijas un dzimtenistu astoņi domnieki arī darīja. Šajā brīdī arī izcēlās iepriekš aprakstītais incidents starp J. Žuravļovu un G. Bojāra,J. Dinēviča un Daiņa Īvāna trijotni.
Šobrīd absolūti nav skaidrs, vai M. Žuravļova joprojām juridiski ir Vides komitejas priekšsēdētāja, vai domnieki vakar bija tiesīgi sākt sēdi nr. 11, nepabeidzot 23. maija sēdi nr. 7, vai vakar pieņemtajiem lēmumiem ir juridisks spēks un tamlīdzīgi. LSDSP frakcijas vadītājs J. Dinevičs pauda, ka valdošā koalīcija, izsludinot jaunu komitejas sēdi, ignorē normatīvo aktu prasības. Frakcija plāno vērsties ar vēstuli pie Rīgas mēra Aivara Aksenoka un RAPLM, aicinot pievērst uzmanību šim jautājumam.Akceptē pretrunīgi vērtēto Priekšvēlēšanu aģitācijas likumu 
LETA  06/21/05     Valsts pārvaldes un pašvaldības komisija šodien ar nelielu balsu pārsvaru nolēma virzīt izskatīšanai Saeimā darba grupas izstrādāto Priekšvēlēšanu aģitācijas likumu, par kuru negatīvi izteikušies gan lielāko raidorganizāciju un preses izdevumu vadītāji, gan Centrālā vēlēšanu komisija (CVK).
Saeimas Juridiskā biroja vadītājs Gunārs Kusiņš deputātus informēja, ka topošā Priekšvēlēšanu aģitācijas likuma sakarā visvairāk iebildumu izteikts par iecerētajiem vārda brīvības ierobežojumiem un šī likuma ievērošanas kontroles uzdošanu CVK, kurai likums šādu funkciju neparedz un kuras izpildei tai nav ne darbinieku, ne finansējuma.
CVK ir politiski veidota institūcija, kurā pārstāvētas tikai pie varas esošās partijas, tāpēc vienmēr kādam liksies, ka priekšvēlēšanu aģitācijas pārkāpumi tiks meklēti, "lai nelaistu pie varas opozīciju", norādīja Kusiņš.
Likumprojekta autori iecerējuši noteikt, ka "ikvienam iedzīvotājam ir tiesības vērsties CVK ar sūdzību par priekšvēlēšanu likuma neievērošanu". CVK būs jāizskata sūdzības un pārkāpumu gadījumā jāpiemēro administratīvais sods par likuma normu neievērošanu.
Lai gan bija redzams, ka lielākā daļa komisijas deputātu jauno likumprojektu pat nebija izlasījuši, darba grupas vadītājs Alberts Krūmiņš (JL) uzstāja uz tā virzīšanu izskatīšanai Saeimā pirmajā lasījumā, "lai vēlētāji redz, ka komisija strādā". Krūmiņam iebilda Vineta Muižniece (TP), kura norādīja, ka viņa "rosīšanās ir tikai darbības imitācija" un ka nav iespējams akceptēt likumprojektu, kurš izraisījis tik negatīvu rezonansi masu medijos un sabiedrībā.
Likumprojektā ir vairāki jauninājumi, kas noteiks kārtību, kādā masu saziņas līdzekļi nodrošina Saeimas, Eiropas Parlamenta un pašvaldību deputātu kandidātu valsts atmaksātu aģitāciju, nosaka priekšvēlēšanu aģitācijas izvietošanu priekšvēlēšanu periodā, kā arī nosaka slēptās priekšvēlēšanu aģitācijas pazīmes un kontroli.
Tiesības uz valsts atmaksātu priekšvēlēšanu aģitāciju būs tikai tām partijām, kuras likumā noteiktajā kārtībā būs atmaksājušas valsts budžetā pretlikumīgos ziedojumus un saņēmušas no Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) attiecīgu izziņu.
Pašvaldību vēlēšanās tiesības uz valsts atmaksātas priekšvēlēšanu aģitācijas izvietošanu 29 dienas pirms vēlēšanām būs tām partijām, kuru kandidātu saraksti reģistrēti Rīgas domes vēlēšanās, vismaz piecu republikas pilsētu domju vēlēšanās, vismaz piektajā daļā no visu pagasta domju vai novada domju vēlēšanām.
Likums vēršas pret jebkādu slēptu priekšvēlēšanu aģitāciju, kas, pēc tā autoru ieceres, ir "priekšvēlēšanu aģitācijas pazīmju izvietošana priekšvēlēšanu aģitācijas periodā masu saziņas līdzekļos vai publiskās vietās ar mērķi veicināt vai mazināt kādas politiskās organizācijas, politisko organizāciju apvienības vai kāda deputāta kandidāta popularitāti, nenorādot, ka tā ir priekšvēlēšanu aģitācija".
Likumprojekta autori arī definējuši "slēptās priekšvēlēšanu aģitācijas pazīmes". Tās ir "politiskās organizācijas simbolikas vai deputātu kandidātu attēla vizuāli labi uztverama parādīšanās, kas nav saistīta ar atspoguļojamo notikumu vai aprakstāmo tēmu, deputāta kandidāta pieminēšana bez acīmredzama iemesla, veidojot pseidonotikumus, lai deputāta kandidātam būtu iespēja parādīties medijā vai izmantojot deputāta kandidātu kā vienīgo notikuma komentētāju". Par slēpto priekšvēlēšanu aģitāciju tiks uzskatīti arī "viedokļi par politisko organizāciju vai deputāta kandidātu vai arī pašu deputātu kandidātu viedokļi, atlasīti, lai apstiprinātu vēstījuma ieceri veicināt vai mazināt politiskās organizācijas vai deputāta kandidāta popularitāti".
Vēlēšanu dienā raidorganizācijām un presei būs aizliegta jebkāda priekšvēlēšanu aģitācija, nedrīkstēs publiskot arī ne sabiedriskās domas pētījumus, ne vēlētāju aptaujas par partiju vai atsevišķu deputāta kandidātu popularitāti. Žurnālistiem savos rakstos un raidījumos, izņemot komentārus, būs aizliegts "aģitēt "par" vai "pret" deputātu kandidātiem vai kandidātu sarakstiem".
Raidot atmaksātu priekšvēlēšanu aģitāciju, ik pēc 60 sekundēm būs jāskandina, ka tā ir "atmaksāta priekšvēlēšanu aģitācija". Trešās personas varēs atmaksāt priekšvēlēšanu aģitāciju 100 latu apjomā.
Likums noteiks, ka "priekšvēlēšanu periodā personas, kas ir pieteiktas par deputātu kandidātiem vai pirms vēlēšanām publiski paziņojušas par savu līdzdalību kādas politiskās organizācijas darbā, nedrīkst būt dalībnieki televīzijas spēlēs, izklaides, kultūras, bērnu un sporta raidījumos vai portretraidījumos".
Priekšvēlēšanu aģitāciju nedrīkstēs ietvert raidorganizāciju ziņu raidījumos, bet tiešraidēs "priekšvēlēšanu aģitācija ir pieļaujama tik, cik vien raidorganizācija nav varējusi to tehniski novērst".
No valsts budžeta Latvijas Televīzijai tiek solīts atmaksāt 35 stundas priekšvēlēšanu aģitācijas pirms Saeimas vēlēšanām un 25 stundas pirms Eiropas Parlamenta un pašvaldību vēlēšanām. Savukārt Latvijas Radio šim mērķim tiks atvēlēti līdzekļi attiecīgi desmit stundām un 7,5 stundām raidlaika.
Nacionālā radio un televīzijas padome varēs sadalīt komerciālajām raidorganizācijām valsts atmaksāto 20 stundu raidlaiku pirms Saeimas vēlēšanām un 15 stundu raidlaiku pirms Eiropas Parlamenta un pašvaldību vēlēšanām.
Tā kā anotācija likumprojektam nav pievienota, nav skaidrs, cik lielus līdzekļus šim mērķim paredzēts asignēt no valsts budžeta. 

Saeima slēdz pavasara sesiju
LETA  06/22/05    Šodien Saeima noslēgs pavasara sesiju parlamentā. Rudens sesija sāksies 5.septembrī. Pēdējo sēdi pavasara sesijā ar uzrunu ievadīs Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga. Savukārt pēc tās ar alu un sieru Saeimā tiks ielīgoti Jāņi. Jau ziņots, ka Saeima šodien galīgajā lasījumā lems par tabakas likuma grozījumiem, kas paredz ierobežot tabakas reklamēšanu. Galīgajā lasījumā tiks skatīti arī grozījumi Valsts kontroles likumā, ar kuriem paredzēts likvidēt Valsts kontroles kolēģijas. 
Paredzams, ka parlaments pieņems īpašu likumu, ar kuru piešķirs dzīvokli dzejniekam Andrejam Eglītim. Sēdes darba kārtībā arī iekļauti vairāki likumi no privatizācijas "jumta" likumu pavadošās dokumentu paketes. 
Deputāti konceptuāli lems par Valsts prezidentes sagatavoto Tiesībsarga biroja likumu. 
Pēc sēdes deputātus - Jāņus - apsveiks viņu kolēģi un Saeimas darbinieki. 
Aizsardzības ministrija apkopojusi iespējamos medicīnas katastrofu riskus Latvijā
DELFI  06/22/05    Aizsardzības ministrija apkopoja potenciālus riska faktorus Latvijai, kuru vidū ir Ignalinas atomelektrostacija, Baltkrievijas ķīmiskās rūpniecības uzņēmumi, Inčukalna dabas gāzes krātuve un terorisma akti. 
Ministrija, iesniedzot izskatīšanai valdībā noteikumus par medicīnisko palīdzību valsts apdraudējuma gadījumos, norāda, ka “pašreizējā situācijā, kad globālā kara iespējamība ir mazinājusies, pastāv virkne riska faktoru, kuru dēļ var veidoties ārkārtas medicīniskās situācijas” 
Kā vienu no riska faktoriem ministrija piemin starptautiskā terorisma aktus, ”kuru iespējamība palielinās, Latvijai aktīvi iesaistoties cīņā pret starptautisko terorismu pasaulē” 
Tāpat risks ir ķīmiskas, bioloģiskas un radiācijas avārijas ne tikai Latvijā, bet arī ar Latviju robežojošās valstīs. Piemēram Ignalīnas atomelektrostacijā darbojas divi Krievijā ražoti reaktori, katra reaktora jauda ir 1500 megavati, stacija atrodas 8 kilometru attālumā no valsts robežas un 28 kilometru attālumā no Daugavpils. Avārija atomelektrostacijas reaktora aktīvajā zonā var radīt plašu Latvijas teritorijas radioaktīvo piesārņojumu. 
Bīstamiir arī Baltkrievijas pilsētas Novopolockas ķīmiskie un naftas pārstādes uzņēmumi, kas var izraisīt ūdens saindēšanu Daugavā ar bīstamām ķīmiskām vielām. 
Inčukalna pazemes gāzes krātuves, kas aizņem teritoriju no Vangažiem līdz Siguldai, ietilpība ir 4 miljardi kubikmetri. Maģistrālo gāzes vadu kopējais garums ar 45 gāzes sadales stacijām valsts teritorijā ir 1216 kilometru. Maksimālais darba spiediens gāzes vados var sasniegt 55 atmosfēras. Sajaucoties ar gaisu robežās no 5 līdz 15%, dabasgāze veido sprādzienbīstamu maisījumu, un sprādziena radītais spiediens var izsaukt postījumus, ugunsgrēkus un cilvēku upurus. Arī pa dzelzceļu tiek pārvadātas bīstamas ķīmiskas vielas un produkti. 
Ministrija potenciālus riskus apkopojusi, pamatojot nepieciešamību veidot un pilnveidot neatliekamās medicīniskās palīdzības un katastrofu medicīnas sistēmas trauksmes un mobilizācijas gatavību. 
Nepieciešams nodrošināt, lai slimnīcas būtu gatavas uzņemt lielu cietušo plūsmu un sniegt palīdzību pēc katastrofu medicīnas principiem, kā arī nodrošināt optimālo palīdzības sniegšanas līmeni katastrofu vietās. Nepieciešams sniegt atbilstošu informāciju par pirmās medicīniskās palīdzības jautājumiem arī iedzīvotājiem. 
Pašlaik spēkā nav neviena normatīva akta, kas reglamentētu visu ārkārtas medicīnisko situāciju pārvarēšanā iesaistīto institūciju vadību, sadarbību un to koordinētu darbību. 
AM izstrādātais noteikumu projekts nosaka medicīniskās palīdzības apjomu iedzīvotājiem un Nacionālo bruņoto spēku karavīriem un tās sniegšanas organizāciju, pretepidēmijas pasākumu plānošanas un izpildes kārtību, medikamentu nodrošinājuma sistēmas sagatavošanas un darba kārtību, valsts, pašvaldību un privāto medicīnas iestāžu uzdevumus un pienākumus neatliekamās medicīniskās palīdzības sniegšanā un pretepidēmijas pasākumu veikšanā valsts apdraudējuma gadījumā. 
Ventspils naftas lietā sola, ka uzvarēs saprāts
Bens Latkovskis,  NRA  06/22/05     Ministru prezidenta preses dienesta vadītājs Arno Pjatkins Neatkarīgajai apliecināja, ka Ventspils naftas padomē no valsts tiks izvirzīti cilvēki atbilstoši veselajam saprātam.
Valsts pārstāvji Ventspils naftas padomē tiks apstiprināti nākamās otrdienas valdības sēdē. Šobrīd ir pamats domāt, ka ne visi Jaunā laika izvirzītie cilvēki tiks kārotajos amatos. Zaļo zemnieku Saeimas frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis Neatkarīgajai stāsta – valdībā panākta vienošanās, ka Ventspils naftas padomē tiks izvirzīti pārstāvji ne tikai no partijas Jaunais laiks, bet arī no citām koalīciju veidojošajām partijām. Koalīcijas partneri pēc Jāņiem izstrādās vienotus principus, pēc kuriem lielo uzņēmumu padomēs tiks iecelti valsts pārstāvji.
Šobrīd darba kārtībā ir valsts pārstāvju izvirzīšana Ventspils naftas padomē. Valstij šajā uzņēmumā pieder 38,6% kapitāla daļu, kas nodrošina četras vai pat piecas vietas padomē. Atbilstoši Komerclikumam uzņēmuma padome nodrošina pārraudzību pār kompānijas darbu. Teorētiski padomes locekļiem būtu jābūt augstas klases profesionāļiem, kuri varētu spriest par uzņēmuma vadības kompetenci un spējām veiksmīgi vadīt darbu.
Diemžēl līdzšinējā prakse par uzņēmumu padomes locekļiem izvirza cilvēkus nevis atbilstoši to kompetencei, bet gan partijiskajai piederībai. Pagājušajā nedēļā Jaunā laika ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš pārsteidza koalīcijas partnerus ar saviem izvirzītajiem Ventspils naftas padomes kandidātiem. Ikvienam ir skaidrs, ka lielo uzņēmumu padomēs, lai veiksmīgāk varētu veikt pārraudzību, jāizvirza augstas klases profesionāļi, kuri zina savu darbu. Ministra izvirzītie kandidāti šiem kritērijiem atbilst stipri nosacīti. 
Bijušo televīzijas reportieri un aizsardzības ministra Einara Repšes labāko draugu Danu Titavu un divdesmit četrus gadus veco Rīgas mēra Aivara Aksenoka biroja vadītāju Baibu Pirktiņu, kura augstu vietu partijas hierarhijā panākusi, pateicoties savai ciešajai draudzībai ar vienu no jaunlaiciešu spices vīriem Edgaru Jaunupu, par lieliem lietpratējiem tranzīta biznesā grūti nosaukt.
Pirmdienas vakarā koalīcijas padomes sēdē izdevies saskaņot principus, ka turpmāk partijas izvirzīs pārstāvjus lielo uzņēmumu padomēs pēc savstarpējas vienošanās. Patlaban dažu uzņēmumu (Latvijas dzelzceļš, Latvijas valsts meži) padomēs nav Jaunā laika pārstāvju, un tāpēc viņu partijas biedri centās panākt savu dominējošo pārstāvniecību Ventspils naftas padomē. Tagad koalīcijas partneri ir vienojušies, ka visām valdošajām partijām būs savs pārstāvis Ventspils naftas padomē, bet Jaunajam laikam savukārt būs iespēja izvirzīt savus pārstāvjus tajās uzņēmumu padomēs, kurās tie šobrīd nav pārstāvēti.
Kalvītis: Valdība nopietni strādā pie inflācijas mazināšanas
LETA  06/22/05    Valdība nopietni strādā, lai novērstu inflāciju un tās sekas - īpaši tās, kas ietekmē maznodrošinātos iedzīvotājus, šodien pēc tikšanās ar Valsts prezidenti Vairu Vīķi-Freibergu apgalvoja Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP).
Taujāts, kā valdība varētu labot situāciju, Kalvītis sacīja, ka valdības cenšas panākt sociāli apdraudēto grupu ienākumu pieaugumu, palielinot šobrīd mazās pensijas, sniedzot pabalstus daudzbērnu ģimenēm u.tml., "taču nauda budžetā ir tik, cik tā ir".
Kalvītis pauda gandarījumu par to, ka vismaz patlaban inflācijas pieaugums esot apturēts. Premjers piebilda, ka valdības rīcībā esot arī citi instrumenti cīņai ar inflāciju.
Kā ziņots, šodien uzstājoties Saeimā, Vīķe-Freiberga atgādināja parlamentāriešiem skarbo realitāti, ka Latvija joprojām ir nabadzīgākā valsts Eiropas Savienībā ar visām no tām izrietošajām sekām.
"Latvijas iedzīvotājiem tādēļ ir jājūt, kā politiķi plāno uz to reaģēt, jo beigu beigās jebkurš praktiskās dzīves aspekts šādā vai citādā veidā tiek iespaidots no lēmumiem, kas pēc būtības ir politiski," teica valsts vadītāja.
Viņa norādīja, ka tautas labklājības celšanai nav citu ilgtermiņa risinājumu kā izglītota un augsti kvalificēta darba spēka īpatsvara palielināšana, kā arī izglītības kvalitātes uzlabošana visos līmeņos no pirmskolas līdz doktorantūrai. 

Speciālais robežlīguma likums iegulst komisijā uz nenoteiktu laiku 
Ināra Egle, Gunta Sloga, Diena  06/22/05    Likums, kas paredz Latvijas un Krievijas robežlīguma nodošanu izvērtēšanai Satversmes tiesā, otrdien iestrēga Saeimas Juridiskajā komisijā. Tā, izskatot tai nodoto likumu, sēdi pārtrauca, līdz saņems lēmuma pieņemšanai nepieciešamos atzinumus. Tautas saskaņas partijas pārstāvji jau paziņoja — ja šāds likums tiks pieņemts, viņi vērsies Satversmes tiesā (ST), lūdzot tai izvērtēt tā atbilstību Satversmei. Sēdē izskanēja pieļāvums, ka tas var radīt juridiskus sarežģījumus.
Juridisko komisiju vada premjera pārstāvētās Tautas partijas pārstāvis Mareks Segliņš, pēc kura iniciatīvas tika nolemts lēmumu nepieņemt, kamēr deputāti nav iepazinušies ar Tieslietu ministrijas, valdības speciāli izveidotās darba grupas un juristu atzinumiem. Vaicāts, kāpēc atzinumi vēl nav pieprasīti, M.Segliņš sacīja, ka neesot paredzējis koalīcijas deputātu iebildumus pret šo likumu. Tādus izteica Paulis Kļaviņš (JL), bet vairāki koalīcijas pārstāvji sēdē nepiedalījās. M.Segliņš nevarēja pateikt, kad komisija varētu lemt par šo likumprojektu, un piebilda, ka "septembrī pēc sesiju starplaika tas noteikti notiks". 
Valsts kancelejas pārstāvis Māris Skudra bija gandrīz vai vienīgais, kas aizstāvēja īpašo likumprojektu, norādot, ka parlamentam ir tiesības noteikt ST kompetenci un varu dalīšanas princips netiekot pārkāpts. Viņš arī teica, ka Saeima varot lemt par ST tiesnešu atsaukšanu, ja viņi nepilda likumu. Satversmes tiesas priekšsēdētājs Aivars Endziņš atzina, ka esot izbrīnīts par šo brīdinājumu, tāpēc, ka "uzskatu šo par unikālu gadījumu — tiesas būtība ir izskatīt strīdu, kāda šajā gadījumā nav". A.Endziņš norādīja, ka šā likuma mērķis ir pārveidot konstitucionālo tiesu par konsultatīvu iestādi, kas sniedz padomus valdībai. Citās valstīs šim nolūkam tiekot veidotas valdības labi atalgotas speciālas konsultatīvās padomes.
Arī Saeimas Juridiskā biroja vadītājs Gunārs Kusiņš valdības iesniegtajā speciālajā likumā bija pamanījis vairākas vājās vietas. Piemēram, tajā ir atsauce uz pievienoto deklarāciju, kas "uzrakstīta nevis juridiskā, bet politiskā valodā, un tā ir jāvērtē politiķiem, tāpēc man ir grūti iedomāties, ka tiesa te kaut ko varētu pateikt". Arī Māris Grīnblats (TB/LNNK) uzsvēra, ka deklarācija ir valdības politiskais viedoklis, un apšaubīja iespēju to nosaukt par pievienoto, "jo tā jau nav piešūta klāt līgumam, kuru dotu Putinam parakstīt".
G.Kusiņš deputātiem arī atgādināja, ka tautas nobalsošanai nevar nodot pašu robežlīgumu — referendums ir jārīko tad, ja Saeima groza Satversmes 3.pantu, kas nosaka, ka Latvijas valsts teritoriju starptautiskajos līgumos noteiktās robežās veido Vidzeme, Latgale, Kurzeme un Zemgale. Deputāti atzina, ka nav dzirdējuši idejas par šā panta grozīšanu. Notiekot tautas nobalsošanai, pants tiek grozīts, ja to atbalsta vismaz puse balsstiesīgo pilsoņu.

Saimniecībā un biznesā...

Bezpajumtnieku armija aug 
Jānis Āboltiņš, Rīgas Balss  06/17/05     Iestājoties vasarai, daudzi bezpajumtnieki ir pametuši savas ziemas mītnes – dārziņus, kāpņu telpas un pilsētas komunikācijas – un nakšņo pilsētas mežos, zem tiltiem Daugavas krastos un citās vietās. Likumdošanas "caurumu" un pārdomātas palīdzības trūkuma dēļ bezpajumtnieku un klaidoņu skaits Rīgā turpina augt, taču tikai aptuveni desmitā daļa no viņiem spēj atrast spēkus un saņemt vajadzīgo palīdzību, lai atsāktu normālu dzīvi.
Klaidoņu "darba diena" sākas samērā agri, bet ap pulksten 13 jau ir nodotas atrastās pudeles vai citas mantas, lai varētu nopirkt kārtējo "krutkas" pudeli. Rīgas pašvaldības policijas pārstāve Inese Tīmane RB paskaidro, ka aizturēt cilvēku tikai par to, ka viņš izskatās noplucis un klaiņo, nevienam nav tiesību: par bomzi ir atļauts kļūt katram, kurš to vēlas. Policija šiem cilvēkiem sniedz ziņas par iespējām saņemt palīdzību, taču daudzi to nemaz nemeklē. Protams, ja bomzis lieto alkoholu sabiedriskā vietā, traucē apkārtējos, tiek noformēts administratīvais protokols. Taču sodīt viņu ir grūti. 
Daugavas krastmalā vai tiltu pievedceļu tuvumā, kas iepriekš bija populāras bezpajumtnieku apmešanās vietas, šobrīd viņus vairs neredz. Tomēr ap Centrāltirgu jau no rītiem manāma samērā liela tādu ļautiņu rosība, kuri staipa visdažādākās mantas, cenšoties dabūt par tām kādu grasi. Zaļā zāles laukumiņā starp autoostu un Maskavas ielas sākumu RB pamana sešus gulētājus, no kuriem trīs izskatās pamatīgi iereibuši, bet divi – 1947. gadā dzimušais Oļegs un viņa civilsieva Agnese - piekrīt parunāties. Oļegs, kurš dzimis un audzis Ļvovā, stāsta, ka uz ielas nonācis pēc tam, kad 18 gadus nosēdējis cietumā par slepkavību un kļuvis par otrās grupas invalīdu. Darbu nav varējis atrast, jo traucē cietumā iegūtā invaliditāte. Agrākā ventspilniece Agnese savukārt visu mūžu strādājusi celtniecībā un dažādos palīgdarbos, bet pirmspensijas vecumā, kad fiziski vairs nav spējusi pastrādāt, palikusi bez iztikas līdzekļiem. Abiem vienīgais viņu iztikas avots ir ubagošana. Vasarā naktis pārlaiž, kur pagadās, bet ziemā mitinājušies kādā kāpņu telpā. Oļegs stāsta, ka pirmos trīs mēnešus brīvībā saņēmis nelielu pabalstu, taču nekādu citu palīdzību nav atradis. 
Pāris atzina, ka nenakšņo patversmē arī tāpēc, ka tur nevar lietot alkoholu, taču tas nepieciešams, lai nenosaltu. Arī vasarā bieži neesot pārāk silti, ja cilvēkam visu laiku jāpavada uz ielas. Jāpiebilst, ka Oļegs lieliski runā latviski. Viņš RB stāsta, ka valodu iemācījies cietumā, dzīvodams vienā kamerā ar sešiem latviešiem. 
Tālāk no centra, netālu no "Latgalītes" tirgus, RB sastapa 38 gadus veco Sergeju un 40 gadus veco Oļegu. Viņi netālu pie atkritumu konteineriem atraduši vecu datora monitoru, pītu groziņu un citus sīkumus un meklē, kur tos pārdot. Oļegs savulaik strādājis par dokeru, taču štatu samazināšanas dēļ palicis bez darba un ilgāk nekā pusgadu nav varējis atrast jaunu. Rezultātā sabrukusi ģimene, palicis uz ielas. Kādu laiku viņš mitinājies patversmē, taču tagad beidzies noteiktais dzīvošanas laiks. Šajā iestādē nakšņot var ne ilgāk kā sešus mēnešus gada laikā. Savukārt Sergejs uz ielas nonācis narkotiku dēļ, kļuvis par invalīdu, tāpēc pastāvīgu darbu viņam atrast grūti. 
Abi vīrieši stāsta, ka, dzīvojot uz ielas, ja vien spēj nedaudz pakustēties, badā nomirt nevar. Lasot pudeles un vācot metālu, var iegūt vairākus latus dienā. Tāpat iespējams atrast dažādus gadījuma darbus, un palīgstrādnieks var nopelnīt piecus latus dienā. Sergejs nesen strādājis pie kāda lauksaimnieka, kurš devis pajumti, ēdināšanu trīs reizes un maksājis divus latus dienā. Tomēr viņš brīdina no negodīgiem lauksaimniekiem, kādi reizēm ierodas vervēt darbaspēku Matīsa tirgū. Ir bijuši gadījumi, kad saimnieks izkalpina cilvēku divus mēnešus un neko nesamaksā. To apstiprina arī Rīgas patversmes sociālās rehabilitācijas nodaļas vadītāja Dagnija Kamerovska. Viņas praksē bijuši gadījumi, kad klients kājām atbēdzis atpakaļ no Latgales un bijis vismaz tikpat sliktā paskatā, kā dzīvojot uz ielas. 
D. Kamerovska atzīst, ka sociālajiem darbiniekiem nākas aizsargāt bezpajumtniekus arī no policijas un birokrātijas, taču situāciju nav iespējams labot bez likumdošanas sakārtošanas. Šobrīd tikai aptuveni 10% patversmes klientu atrod pastāvīgu darbu, lai spētu samaksāt par dzīvokli. Vislielākā problēma ir pietiekami lētu mitekļu trūkums, turklāt daudziem cilvēkiem nav iespēju pat pretendēt uz iestāšanos rindā uz vietu sociālajā mājā. Piemēram, uz to var pretendēt cilvēki, kuri izlikti no dzīvokļa par īres un komunālo maksājumu nenomaksāšanu. Taču tiem, kuri bijuši godīgi un paši atstājuši dzīvokli, izmitinājušies pie radiem vai aizgājuši uz patversmi, likums šādu iespēju neparedz. Pietiek ar dažiem mēnešiem ielas dzīves, lai cilvēks iekļautos pavisam savādākā vidē, no kuras ir ļoti grūti izrauties. Netālu no patversmes atrodas kopmītne, kurā par 25 latiem mēnesī iespējams izīrēt gultas vietu, un tā visu laiku ir aizņemta, patversmes iemītnieki pat iepriekš pierakstās rindā. 
Aptuveni trešā daļa bezpajumtnieku ir bijušie ieslodzītie, kuri nespēj atrast darbu. Ievērojamu daļu veido bāreņi, kas nav radināti dzīvot patstāvīgi. Taču daudzi cilvēki kļūst par negodīgu mākleru upuriem. Īpaši drūma situācija ir, ja par upuri kļūst cilvēks pirmspensijas vecumā, jo labi apmaksātu darbu, lai dzīvokli īrētu, atrast viņš nevar. Bāreņu namā auguši cilvēki par krāpnieku upuri kļūst pavisam viegli, jo daži no viņiem ilgi dzīvojuši ar pārliecību, ka pusdienas rodas liftā, un dzīvokļa pārdošana par 200 latiem viņiem šķiet izdevīgs darījums. 
Maijā gandrīz divas reizes pieaug valsts budžeta pārpalikumsDELFI  06/17/05     Maijā palielinājies gan valsts budžeta, gan pašvaldību budžetu fiskālais pārpalikums, un kopumā valsts konsolidētajā kopbudžetā maijā fiskālais pārpalikums ir pieaudzis par 54,1 miljonu latu, sasniedzot 110,9 miljonus latu, liecina Valsts kases oficiālais pārskats par valsts budžeta izpildi. 
Aprīļa beigās valsts kopbudžeta fiskālais pārpalikums bija 56,8 miljoni latu, portālu “Delfi” informēja Finanšu ministrijā. 
Kopbudžeta ieņēmumi pirmajos piecos mēnešos bijuši 1,242 miljardi latu, kas ir par 297 miljoniem latu vairāk nekā pērnā gada pirmajos piecos mēnešos. Savukārt kopbudžeta izdevumi bijuši 1,153 miljardi latu. 
Maijā kopbudžeta ieņēmumi bijuši 288,97 miljoni latu, izdevumi – 237,4 miljoni latu, fiskālais pārpalikums – 54,1 miljons latu. 
Valsts budžeta ieņēmumi janvārī - maijā bijuši 1,017 miljardi latu, kas ir par 253 miljoniem latu vairāk nekā pērn, izdevumi šogad bijuši 955,7 miljoni latu, fiskālais pārpalikums bijis 78,2 miljoni latu. 
Pašvaldību budžeta pirmo piecu mēnešu ieņēmumi bijuši 320,1 miljons latu, kas ir par 59 miljoniem latu vairāk nekā pērn, izdevumi bijuši 288,6 miljoni latu, fiskālais pārpalikums bijis 31,2 miljoni latu. 
Latvijā maijā visstraujākais jaunu automašīnu reģistrācijas pieaugums ES 
LETA  06/17/05     Šī gada maijā Eiropā reģistrētas 1 290 933 jaunas automašīnas un tas ir par 1,7% mazāk nekā pagājušā gada maijā, teikts Eiropas Automobiļu ražotāju asociācijas (EARA) ziņojumā. Latvijā jaunu automašīnu reģistrācija maijā palielinājusies par 70,3%, kas ir straujākais pieaugums Eiropā.
Ziņojumā datos ir informācija par visām Eiropas Savienības (ES) dalībvalstīm, izņemot Kipru un Maltu, kur rezultāti netiek apkopoti, kā arī par Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīm - Šveici, Norvēģiju un Islandi.
Latvijā jaunu automašīnu reģistrācija maijā palielinājusies par 70,3%, kas ir straujākais pieaugums gan Eiropas Savienībā, gan Eiropā. 2005.gada maijā Latvijā reģistrētas 1574 jaunas automašīnas, salīdzinot ar 924 automašīnām pagājušā gada maijā.
Šī gada piecos mēnešos jaunu automašīnu reģistrācijas apjoms Latvijā pieaudzis visstraujāk no ES dalībvalstīm. Pirmajos piecos mēnešos Latvijā reģistrēts par 27,8% vairāk automašīnu nekā 2004.gada pirmajos piecos mēnešos. 2005.gada janvārī līdz maijā reģistrētas 5825 jaunas automašīnas.
Šī gada pirmajos piecos mēnešos visstraujākais jaunu automašīnu reģistrācijas apjoms no ziņojumā iekļautajām valstīm fiksēts Islandē - 49,1%.
Savukārt ES dalībvalstīs šī gada maijā reģistrētas 1 254 836 jaunas automašīnas, kas ir par 1,6% mazāk nekā pagājušā gada maijā.
No pieciem galvenajiem Eiropas automašīnu tirgiem jaunu transporta līdzekļu reģistrācijas apjoms maijā samazinājās Itālijā (par 27,9%) un Lielbritānijā (par 3,4%), bet pārējās valstīs sasniegts pieaugums: Francijā - par 8,4%, Spānijā - par 7,1%, bet Vācijā - par 6,2%.
Izņemot Grieķiju un Nīderlandi, kur jaunu automašīnu reģistrācijas apjoms šī gada maijā samazinājās par attiecīgi 3,2% un 3,8% pārējās no 15 tā sauktajām vecajām ES dalībvalstīm bija vērojams reģistrācijas apjomu pieaugums, kas svārstījās no 0,5% Austrijā līdz 14,9% Dānijā.
Jaunajās ES dalībvalstīs automašīnu reģistrācijas apjoms maijā samazinājās par 7%, bet EBTA valstīs - par 2,4%.
Šī gada pirmajos piecos mēnešos jaunu automašīnu reģistrācijas apjoms Eiropā samazinājās par 2,4%, bet 15 vecajās ES dalībvalstīs - par 1,3%. Reģistrēto automašīnu skaits 23 ES valstīs šī gada pirmajos piecos mēnešos samazinājās par 2,3%. 14 valstīs bija vērojams automašīnu reģistrācijas pieaugums svārstoties no 27,8% Latvijā līdz 0,1% Austrijā, bet reģistrācijas apjoma samazinājums bija deviņās valstīs, svārstoties no 3% Nīderlandē līdz 37,3% Polijā.
Lai gan pēc procentuālā pieauguma maijā Latvija ES ieņem pirmo vietu, tomēr pēc reģistrēto automašīnu skaita mūsu valsts ierindojas priekšpēdējā vietā no visām valstīm, par kurām apkopota informācija, apsteidzot vienīgi Lietuvu, kur maijā reģistrētas 959 jaunas automašīnas. Gada pirmajos piecos mēnešos reģistrēto automašīnu skaita ziņā Latvija arī ir ierindojusies priekšpēdējā vietā, apsteidzot Lietuvu, kur šajā laika periodā reģistrēta 4071 jauna automašīna.
Lietuvā un Igaunijā jaunu automašīnu skaits maijā, salīdzinot ar 2004.gada maiju, palielinājās par attiecīgi 8,9% un 13,4%. Savukārt gada pirmajos piecos mēnešos jaunu automašīnu reģistrācija Lietuvā un Igaunijā palielinājās par attiecīgi 2,1% un 4,8%. 

Maijā vidējais vecuma pensijas apmērs bija par 24 latiem mazāks nekā iztikas minimums
LETA  06/19/05    Maijā vidējais vecuma pensijas apmērs bija par 24,5 latiem mazāks nekā Centrālās statistikas pārvaldes (CSP) aprēķinātais iztikas minimums vienam valsts iedzīvotājam. 
Maijā vidējais vecuma pensijas apmērs Latvijā bija 80,19 lati, informēja Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras (VSAA) Sabiedrisko attiecību nodaļā. 
Savukārt iztikas minimums maijā vienam Latvijas iedzīvotājam bija 104,77 lati, liecina CSP apkopotie dati. 
Gada pirmajā ceturksnī iztikas minimums vienam valsts iedzīvotājam vidēji bija 101,39 lati mēnesī, tai skaitā janvārī - 100,42 lati, februārī - 101,4 lati, martā - 102,35 lati, bet aprīlī - 103,39 lati. 
Savukārt vecuma pensijas vidējais apmērs janvārī bija 77,55 lati, februārī - 77,62 lati, martā - 77,71 lats, bet aprīlī - 80,1 lats, liecina VSAA apkopotā informācija. 
Janvārī vecuma pensiju saņēma 479 895, februārī - 479 657, martā - 479 461, aprīlī - 479 200, bet maijā - 479 428 cilvēki. 
Iztikas minimuma patēriņa grozā nav iekļauti alkoholiskie dzērieni, tabakas izstrādājumi un luksuspreces. Šā groza vērtību atbilstoši tajā iekļauto preču un pakalpojumu cenu izmaiņām ik mēnesi aprēķina CSP. Iztikas minimums tiek aprēķināts vidēji vienam Latvijas iedzīvotājam, nedalot iedzīvotājus pēc dzimuma, vecuma vai teritorijas. 
Robežlīgums skādē biznesam 
Zane Piļka, Gunta Sloga, Pāvels Širovs Maskavā,  Diena  06/21/05    Krievijas prese aicina boikotēt Baltijas preces; sarūk Latvijas eksports
Latvijas uzņēmumi sarukušos pārdošanas apjomus Krievijā saista ar Krievijas preses atklātajiem aicinājumiem boikotēt Latvijas preci un aicina Latvijas valdību iejaukties, lai uzlabotu politiskās attiecības ar austrumu kaimiņvalsti. Ja politiķi nemainīs savu nostāju attiecībā uz Latvijas un Krievijas robežlīgumu, uzņēmēji pat ir gatavi prasīt zaudējumu kompensāciju.
Pēc tam, kad Krievija noraidīja Latvijas — Krievijas robežlīgumu, Krievijā sākās masveida psihoze pret Latviju, un tas negatīvi ietekmē mūsu uzņēmējus vēl šodien, Dienai norāda Zivsaimniecības asociācijas prezidents Inārijs Voits. Uzņēmēji uzskata — politiķiem steidzami jārisina robežlīguma jautājums. "Ja politiķi nemainīs savu nostāju attiecībā uz robežlīgumu, valdībai būtu jākompensē zaudējumi, kas politiķu darbību rezultātā radušies," uzskata zivju pārstrādes uzņēmuma Brīvais vilnis mārketinga direktors Jānis Endle. Dienas aptaujātie uzņēmēji ir vienisprātis — Krievijā sāktās aktivitātes var novest pat līdz ekonomiskajām sankcijām no Krievijas puses. "Man svarīgi, ko politiķi domā darīt, lai nepieļautu preču boikotu, jo blakus esošais Krievijas tirgus mums ir ļoti svarīgs," atzīst Spilva prezidente Lolita Bemhena.
Ārlietu ministrija (ĀM) skaidro, ka šādos gadījumos iespējams lūgt skaidrojumus Krievijas pusei, izvirzīt šos problēmjautājumus, tiekoties ar Krievijas amatpersonām, apmeklēt kompetentās valsts iestādes, ministrijas. Nopietnu traucējumu gadījumā iespējams izmantot daudzpusējos mehānismus — Eiropas Savienību un Pasaules tirdzniecības organizāciju, kuras dalībvalsts Krievija gatavojas kļūt, Dienai norāda ĀM preses sekretārs Atis Lots.
"Grūti izskaidrot — kāpēc, bet šprotu eksports uz Krieviju šomēnes mums ir samazinājies," — zivju pārstrādes uzņēmuma Brīvais vilnis mārketinga direktoram J.Endlem ir aizdomas, ka tas ir Krievijas laikrakstu negatīvo aktivitāšu rezultāts. Vieni no lielākajiem Krievijas laikrakstiem — Komsomoļskaja pravda, Moskovskij komsomoļec — jūnija sākumā aicinājuši iedzīvotājus boikotēt Latvijā ražotās preces. Avīze Komsomoļskaja pravda apgalvo, ka boikotā apņēmušies piedalīties 50% maskaviešu. Aptauja tika veikta visnotaļ savdabīgi. Žurnālisti sagatavoja plakātu ar uzrakstu "Nopirksi Latvijas šprotes — palīdzēsi SS veterāniem", uzstādīja to uz vienas no Maskavas ielām un sāka aptaujāt garāmgājējus. 
I.Voits Dienu informēja, ka zivju konservu kopējais eksports uz Krieviju ar katru gadu samazinās. Vēl pirms pāris gadiem tas veidojis 74% no visa eksporta apjoma, taču tad tagad tas ir vairs tikai 48%. Viņaprāt, tas lielā mērā esot arī negatīvās propagandas dēļ.
Ir veikali Krievijā, kas atteikšanos no Latvijas precēm skaidro ar slikto kvalitāti. "Krievijas patriotiski noskaņotie iedzīvotāji ir atteikušies no Latvijas preces nevis tāpēc, ka tā būtu nekvalitatīva, bet tieši abu valstu slikto attiecību dēļ," domā J.Endle. Visa prece, kas nonāk Krievijā, tiek rūpīgi pārbaudīta. 
Līdzīgi notikumi Krievijā risinājās Maskavā 1998.gadā, kad Maskavas mērija bija ieteikusi tirdzniecības kompānijām atteikties no Latvijas preču tirgošanas. No plauktiem pazuda maskaviešu iecienītās Latvijas šprotes, piena produkti un citas preces. Vēl ilgi pēc tam tirgotāji baidījās pieņemt tirdzniecības preces ar uzrakstu Made in Latvia. Vienlaikus šajā situācijā Latvija izrādījās ieguvēja — noieta sarukums Krievijā pasargāja Latviju no kaimiņvalsts banku krīzes 1998. gadā — tā būtu daudz sāpīgāka, ja preču apjoms būtu saglabājies iepriekšējos apjomos.
Krievijas laikrakstos parādījušos atsevišķu deputātu izteikumus par iespēju sagraut Latvijas ekonomiku, ja krievi pārstās pirkt Latvijā ražotu produkciju, atspēko Ekonomikas augstskolas pasniedzējs Andris Strazds. "Būtiska ietekme uz ekonomiku kopumā ir izslēgta, jo Krievijas īpatsvars Latvijas eksportā ir tikai 6,5%," uzskata A.Strazds. Viņaprāt, arī Krievija nenoteiks oficiālas sankcijas pret Latviju valdības līmenī, jo tas negatīvi ietekmētu Krievijas un ES attiecības. Ja tomēr boikots no iedzīvotāju puses turpināsies, tad, pēc SEB Unibankas tirgus un nozaru analīzes nodaļas vadītāja Andra Vilka domām, cietēji būs galvenokārt pārtikas uzņēmumi, arī farmācijas, tekstilrūpniecības, ķīmiskās rūpniecības un māšīnbūves pārstāvji. 
Drošs par savām pozīcijām Krievijas tirgū ir Latvijas balzams (LB), kuru politiskās peripetijas nav ietekmējušas, norāda LB valdes priekšsēdētājs Rolands Gulbis. Rīgas piensaimnieka valdes priekšsēdētājs Arvīds Ušča uz turpmāko sadarbību ar Krieviju raugās piesardzīgi. "Redzam, ka laiku pa laikam kaimiņvalstī politiskie procesi nosaka vairāk nekā ekonomiskie," novērojis A.Ušča. Satraukts par Latvijas — Krievijas attiecību negatīvo ietekmi uz eksportu ir a/s Gutta valdes priekšsēdētājs Elmers Maas. "Lai gan Guttas sulas tiek eksportētas galvenokārt uz Kaļiņingradas apgabalu, mani māc bažas, ka maskaviešu boikota aktivitātes drīzumā var sasniegt arī Kaļiņingradu," savu satraukumi neslēpj E.Maas.
Krievijas tirgum ir ievērojams potenciāls, tāpēc Latvijai tas ir ļoti svarīgs, uzsver Dienas aptaujātie uzņēmēji, atgādinot, ka Latvijas produkti Krievijā ir pazīstami un šim tirgum ir tendence paplašināties līdz ar patērētāju pirktspējas palielināšanos. Tomēr Krievijas un Latvijas saspīlēto attiecību dēļ uzņēmējdarbības attīstība tiekot bremzēta. Ārlietu ministrija savukārt norāda, ka esot arī jāapzinās — uzņēmējdarbība Krievijā ir saistīta ne tikai ar labām iespējām gūt peļņu, lielu noieta tirgu, bet arī ar noteiktiem politiskiem un ekonomiskiem riskiem. "Jārēķinās, ka uzņēmēji var sastapties ne tikai ar administratīva rakstura ierobežojumiem un korupciju, bet arī ar negatīvām parādībām, kas izriet no attieksmes pret Latviju," saka A.Lots. 
Pērn jūtamais eksporta pieaugums uz Krieviju tagad apstājies, un uzņēmējiem ir maz cerību, ka pie pašreizējām starpvalstu attiecībām tas var uzlaboties.

Pa pēdām Latvijas orhidejām 
Zane Zālīte,  Diena  06/21/05   Tirgū atklāj aizsargājamo augu tirdzniecību, taču nevienu nesoda.
Ir pirmdienas rīts, pusseši. Par to, ka Rīga nav izmirusi, liecina sētnieku slotu švīksti un tramvaju graboņa, vedot dažu pasažieri. Gluži cita aina ir pie Centrāltirgus, kur spirgto rīta gaisu pilda patīkama smarža, taču romantikai nav laika: no automašīnu bagāžniekiem vai tāpat no spaiņiem pārdevēji vairumā piedāvā puķzirņus, peonijas, rozes un citas puķes. Turpat līdzās norunātajā vietā pie trafarēta auto Diena sastop pašvaldības policijas pārstāvjus. Viņu busiņā kāda sieviete lasa nesen Dienā publicēto rakstu par aizsargājamajiem augiem — kā noskaidrosies vēlāk, tā ir ekoloģe no priekšpilsētas pašvaldības. Paredzēts doties reidā, lai pārbaudītu, vai netiek tirgoti reti, Sarkanajā grāmatā ierakstīti augi, kas pārdošanā parādās lielākoties pirms vasaras saulgriežiem.
Izejot cauri puķu pārdevēju rindām, pēc pirmajām piecām minūtēm šķiet, ka celties tādā agrumā bijis bezjēdzīgi — ir daudz margrietiņu, rudzupuķu un citu tradicionālo jāņuzāļu, bet nekā no aizliegtā. "Tas tikai priecē, tas tikai priecē," teic pašvaldības policijas vecākais inspektors Juris Cilvēciņš. Tomēr pēc brīža vienā no puķu kioskiem pamanām plastmasas toverīti ar maigiem, bāli zaļganiem, it kā caurspīdīgiem ziediņiem. Tās ir naktsvijoles — viens no biežāk nelegāli tirgotajiem aizsargājamajiem augiem. Pārdevēja, šķiet, fotoaparāta un televīzijas kameras samulsināta, sākumā smaida un joko, ka par filmēšanu gribot kompensāciju — alus mucu. Kad objektīvi jau pievērsti puķēm, viņa attopas un iemūk kioskā, paķer trauslos ziedus un paslēpj aiz citiem.
Ne J.Cilvēciņš, ne otrs inspektors Māris Stepiņš tobrīd tuvumā nav manāmi, Rīgas domes (RD) vides departamenta Latgales priekšpilsētas galvenā speciāliste ekoloģe Svetlana Golovina un pašvaldības policijas inspektore Rita Poltarenoka nostājušās nedaudz nomaļus. Rodas iespaids, ka abas nav pārliecinātas, vai tiešām redzējušas naktsvijoles un vai tas tik tiešām ir rets augs. Kā vēlāk skaidro pašvaldības policijas preses sekretāre Inese Tīmane, iekams eksperts nav sniedzis savu vērtējumu, protokolu sastādīt neesot iespējams. 
Pa to laiku pārdevēja puķes satinusi avīzē un iemīcījusi iepirkumu maisiņā. Garām citiem tirgoņiem viņa teciņus metas uz Centrālās stacijas pusi. "Nav jūsu darīšana," viņa atcērt, vaicāta, kur tagad puķes nes. Viņa nezinot, ka tās ir aizsargājamas, esot pirkusi pati sev. Pa apakšzemes tuneli tirgus sieva nonāk trolejbusa pieturā un ielec tuvākajā transportlīdzeklī. Tā nu savvaļas orhidejas aizvizinās uz kādu nezināmu punktu 17.trolejbusa maršrutā. 
Tikmēr tirgū kārtības sargātāji pie letēm līdzās zirgskābenēm un madarām pamanījuši citu aizsargājamo augu pušķus — izziedējušu pļavas silpureņu spurainās galviņas. Sieviete, kura kārto puķes, ir pārliecināta, ka notikusi smaga kļūdīšanās. "Kas tad te ir aizsargājams? Šis? Šis?! Tas ir plūkts grāvmalā!" Kāds kungs ar nobrāztu degunu piebalso — naktsvijoļu taču te neesot. Iesaistās arvien vairāk apkārtējo. "Jums ir atļauja filmēt? Parādiet!" kareivīgi noskaņota ir kāda puķu pārdevēja. Viņa metas ieviest kārtību, aicinot policistus uzrādīt dokumentālus pierādījumus, ka tie tik tiešām ir aizsargājamie augi. Cita tirgus sieva visiem rāda smilgas stiebru un jautā, vai tas neesot aizsargājams. 
Galu galā ierodas Rīgas pašvaldības policijas Latgales priekšpilsētas pārvaldes vecākais inspektors Edgars Gruduls un sastāda aktu, pēc RD vides departamenta speciālistes ieteikuma ierakstot, ka atrastas "pūkainās anemones" — bezsaimnieka manta, jo neesot bijis iespējams konstatēt, kam tā pieder. Tā kā nav īpašnieka, neesot arī ko sodīt. Ja īpašnieks būtu, tiktu sastādīts administratīvā pārkāpuma protokols, taču par sodu lemtu īpaša komisija, "jo policija ar to nenodarbojas". Kā Diena rakstīja iepriekš, par aizsargājamo augu tirgošanu pārdevējam (fiziskai personai) var piespriest Ls 10—500 naudassodu, bet juridiskai personai — Ls 50—1000. Pērn pirms Jāņiem līdzīgos reidos visā Latvijā konfiscēti 24 ziedu pušķi ar aizsargājamajiem augiem, vēsta LETA. Veiktas 205 pārbaudes 120 tirdzniecības vietās lielākajās pilsētās, sastādīti pieci administratīvo pārkāpumu protokoli un piemērotas soda naudas kopumā Ls 30 apmērā. 
Ar to arī šis reids ir galā, taču E.Gruduls skaidro, ka pirms Jāņiem pārbaudes pasākumi tirgos tikšot rīkoti vēl un ne tikai Centrāltirgū vien. Otrdien policistiem esot paredzēts arī Valsts vides dienesta izglītojošs pasākums par aizsargājamajiem augiem, jo "mēs tomēr neesam speciālisti", kā atvainodamies saka inspektors.
***
Neplūkt, nepirkt!
Aizsargājamās puķes
- meža vai pļavas silpurenes
- Sibīrijas skalbe
- dzeltenā dzegužkurpīte 
- dažādu veidu dzegužpirkstītes
- dažādu veidu dzegužpuķes
- smaržīgā naktsvijole
- zaļziedu naktsvijole
- jumstiņu gladiola

Šveices uzņēmumi ierodas meklēt biznesa partnerus
Elīna Lidere,  NRA  06/21/05      Šveices prezidenta Samuela Šmita vizītes laikā Rīgā notiek arī Šveices un Latvijas biznesa forums, kurā abu valstu pārstāvji meklē sadarbības iespējas. 
Biznesa foruma centrālais notikums bija vakardienas apaļā galda diskusija ar Latvijas Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas un Šveices prezidenta S. Šmita dalību. Apaļā galda diskusiju vadīja ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš, un tajā piedalījās gan Šveices, gan Latvijas uzņēmēji. Pēc Valsts prezidentes teiktā, Latvijas un Šveices sadarbība īpaši auglīga varētu būt zinātnes un augsto tehnoloģiju jomā. Latvija ir augoša valsts, tāpēc tai ir svarīgas arī Šveices iemaksas kohēzijas fondā.
Šveices un Latvijas biznesa foruma ietvaros Latvijā viesojas vairāk nekā 20 Šveices uzņēmumu pārstāvju, kas pārstāv banku un finanšu pakalpojumu sektoru, metālapstrādi un mašīnbūvi, pārtikas un farmācijas rūpniecību, tirdzniecības un tūrisma nozares. 
Kā liecina Centrālās statistikas pārvaldes (CSP) dati par ārējo tirdzniecību pagājušajā gadā, Šveice Latvijā importē vairāk, nekā mēs eksportējam uz šo valsti. Šveices imports Latvijā pērn bija 57,85 miljonu latu apmērā, bet Latvija uz Šveici eksportējusi produkciju 31,8 miljonu latu apmērā. Viens no lielākajiem Latvijas investoriem Šveicē ir Parex banka, kas tur iegādājusies banku.
Šveices izteikti lielākie importa sektori Latvijā ir mašīnas, mehānismi un elektriskās iekārtas (6,7 miljoni latu) un optiskās ierīces, pulksteņi, mūzikas instrumenti (6,6 miljoni latu). Savukārt Latvijas lielākie eksporta sektori Šveicē ir minerālie produkti (24,8 miljoni latu) un ķīmiskās, rūpniecības produkcija (2,4 miljoni latu), liecina CSP dati. 
Šveices un Latvijas biznesa forumu organizē Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra sadarbībā ar Šveices un Baltijas Tirdzniecības kameru un Šveices vēstniecību Rīgā.
Kultūras lietās...

Tiesības uz labu arhitektūru 
Ieva Zībārte,  Diena  06/17/05    Par topošo Arhitektūras kvalitātes likumu LAS priekšsēdētājs Juris Poga.
Jau 2000.gadā, kad nacionālajā programmā Kultūra tika ieviesta apakšsadaļa Arhitektūra, Latvijas Arhitektu savienība (LAS) sāka darbu pie Arhitektu likuma izstrādāšanas. Idejas par likuma būtību, kā arī nosaukums ir vairākkārt mainījies, un tikai 2003.gadā arhitektūra kā atsevišķa nozare nonāca Kultūras ministrijas kompetencē. Tas rosināja izstrādāt valsts arhitektūras politiku, kurai ir dots pagaidu nosaukums Arhitektūras kvalitātes likums. 
Darbs pie likuma izstrādes turpināsies līdz gada beigām, apstiprināšanai Saeimā to ir iecerēts iesniegt 2006.gada maijā. Arhitektūras kvalitātes likumu (turpmāk tekstā — likums) izstrādā LAS, līdzīgi likumi ir pieņemti Zviedrijā, Dānijā, Francijā, Somijā, Skotijā, Igaunijā u.c.
- Ko nozīmē likums, par kuru neko daudz nezina paši arhitekti?
- Kad pirms vairākiem gadiem sākām domāt par arhitektu prakses likumu, pieļāvām kļūdu, jo no ārpuses izskatījās, ka arhitekti tamborē kaut ko paši sev. Tagad esam gudrāki, ir plašāki kontakti ar Eiropas valstīm un sapratne, ka uzstādījums ir plašāks. Arhitektūra kādam ir jāpasūta, tā nav vajadzīga tikai pašiem arhitektiem kā pašapliecināšanās. Cilvēki ir pelnījuši dzīvot normālā vidē. Cilvēkiem ir tiesības uz labu arhitektūru un dizainu.
- Vai tas nozīmē, ka likums ir domāts pasūtītājam?
- Tas ir domāts sabiedrībai, lai tā gribētu labu telpu un vidi. Arhitektūrā valda krīze, ko paši negribam atzīt. 
Mēs esam tālu no tā, kas notiek pasaulē. Sabiedrība no arhitektiem gaida rītdienas ceļa noteikšanu, taču mēs dodam tikai vakardienas pašapmierinājumu. Ierēdņi var aprakstīt eksaktas lietas, taču arhitektam ir jāprot risināt arī neaprakstāmas lietas. Latvijā, piemēram, nekas nenotiek ekoloģiskās arhitektūras jomā, lai arī visā pasaulē runā par enerģijas taupīšanu un ilgtspējību. 
Ekoloģiskais aspekts arī ir viens no arhitektoniskās izteiksmes līdzekļiem, es to saprotu kā kontekstu ar vidi, ar laiku, ar laika prasībām. Mēs diemžēl vēl joprojām grimstam formu meklējumos
- Vai likums netiks uztverts kā kārtējais instruments, ar kuru manipulēt jau tā sarežģītajos arhitektu darba apstākļos?
- Jā un nē. Jāsaprot, ka pašlaik vispār nav neviena likuma, kas teiktu, ka cilvēkam ir tiesības uz labu arhitektūru. Pagaidām no arhitekta tiek prasīts atrisināt tikai normatīvos paredzētās tehniskās prasības. Likumam ir jābūt gana universālam un vispārīgam. Tam ir jābūt veicinošam, jo rītdienu nevar izteikt normatīvos. Pēc tāda principa ir veidota arī Eiropas arhitektūras kvalitātes grāmata ar 21 aprakstošu bausli, kas skaidro, kas ir vide un tās kvalitāte. Mums nekas jauns nav jāizgudro. Dānija, kas savas valsts arhitektūras kvalitātes politiku noteica 1994.gadā, bija pirmā, un arī mums tas ir jādara. Igaunijā, izmantojot Somijas pieredzi, šāds likums tika pieņemts šogad.
- Kas piedalās likuma izstrādāšanā?
- Likums ir LAS iniciatīva, un tas neapgrūtinās, drīzāk veicinās atraisīšanos. Tas mudinās arhitektus sniegt nevis utilitāro pakalpojumu, bet kaut ko vairāk — galu galā tam viņi ir mācīti. Jācer, ka likums veicinās arī arhitektūras izglītību. Lietuvā, piemēram, ir piecas arhitektūras skolas (Latvijā tikai viena — I.Z.), kuras katru gadu beidz ap 300 jauno arhitektu (Latvijā ap 35 — I.Z.). Tā ir vide, kurā ir liela konkurence, tāpēc lietuvieši jau tuvākajā laikā cer savā vidū ieraudzīt kādu arhitekturas zvaigzni.
- Kā likums ietekmēs arhitektūras vērtēšanu, piemēram, žūriju sastāvu? Pašlaik ir izsludināts konkurss par Kuldīgas bibliotēkas skiču projektu, un žūrijas sastāvā ir tikai viens arhitekts. 
- Likums varētu būt pamats, lai arhitektūras skiču konkursi tiktu izņemti no valsts un pašvaldību iepirkuma konkursiem. 
Kamēr arhitektūras konkursi atrodas šajā kategorijā, mēs nenonāksim pie arhitektūras vērtēšanas. Mēs nonāksim pie iepirkumu komisijas, kurā būs žūrija, kas ņems vērā, piemēram, laiku un cenu. 
- Kā likums sakārtos arhitektu praksi?
- Likumā tiek pieminēta arhitektu kolēģija un arhitektu prakses likums, kas tiks izstrādāts kā Ministru kabineta noteikumi. Arhitektūras kolēģija nodarbosies ar sertificēšanu, taču tā vairs nebūs sertificēšana, kas darbojas uz sabiedriskas organizācijas kongresa lēmuma pamata, sertificēšanas pamatā būs Ministru kabineta noteikumi.
- Kas tiek gaidīts no Kultūras ministrijas?
- Jau 15 gadus arhitekti strādā bezatbildīgā stāvoklī, tāpēc gaidām, ka KM tiks izveidota par arhitektūru atbildīga nodaļa. Tas ir svarīgs politisks solis.

Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa,  NRA  06/17/05    
- Mūziķi saņem diplomus. Rīt pulksten 12 un 15 J. Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijā diplomus saņems 106 profesionālo bakalaura un maģistra studiju programmu absolventi – vairāki sevi jau pieteikuši un ir publikas atzīti mākslinieki. JVLMA īpaši lepojas ar šā gada maģistriem, piemēram, simfoniskā orķestra diriģentu, senās mūzikas entuziastu Māri Kupču, dziedātājiem Maiju Kovaļevsku, Andžellu Gobu, Evitu Zālīti un Sergeju Jēgeru. Maģistra grādu ieguvusi arī Quatro Differente klarnetiste Marina Vidmonte, kvarteta N[ex]t saksofoniste Ilze Paegle, grupas Time After Time pianists Kārlis Lācis un Štrausa stīgu kvarteta vijolnieks Kārlis Bramanis.
- Bankas dāvana bibliotēkām. Latvijas Nacionālās bibliotēkas atbalsta biedrības rīkotās akcijas Uzdāvini datoru savai bibliotēkai! laikā a/s Hansabanka Latvijas bibliotēkām dāvina 200 datorus. Dāvinājums, kura apjomus plānots palielināt līdz 500 datoriem, veicinās Gaismas tīkla – valsts vienotās bibliotēku informācijas sistēmas izveidi. Banka arī palīdzēs īstenot iedzīvotāju datorapmācības projektu Latvija@pasaule, kuru vada Latvijas Informāciju un komunikāciju tehnoloģiju asociācija (LIKTA). Statistika rādot, ka datorapmācība nepieciešama vairāk nekā miljonam Latvijas iedzīvotāju.
NRA   06/21/05     
- Jaunā Mūzikas Saule. Žurnāla Mūzikas Saule jūnija/jūlija numurā lasāma skarba un atklāta intervija ar ekscentrisko komponistu Kšištofu Penderecki, bet numura diskusijas tēma uzdod jautājumu – Vai latvieša mīļākais ēdiens tiešām ir latvietis jeb Simfonija pusdienās, stīgu kvartets vakariņās. Profesionālās mūzikas koncertu organizatoriem nākas sastapties ar gandrīz tukšām koncertzālēm, jo īpaši latviešu jaunās mūzikas atskaņošanas reizēs. Šai problēmai veltītā komponista Andra Dzenīša publikācija atklāj interesantas patiesības, viedokļu atšķirību, arī īpatnības latviešu mentalitātē, trūkumus mūzikas izglītības sistēmā un menedžmentā, vienlaikus – latviešu lielo mīlestību pret dziedāšanu un kopābūšanu. Bet Liāna Langa un Sandra Amerika sarūpējušas ekskluzīvu interviju ar Amerikas džeza mūzikas novatoru Lorensu D. Buču Morisu, kas pirmais pasaulē attīstījis improvizācijas mūzikas diriģēšanas veidu, tās vārdnīcā ieviešot pilnīgi jaunu, īpašu vizuālu zīmju sistēmu, kas dod iespēju atskaņot viņa komponētās, ļoti komplicētās improvizācijas.
Izstādes
Līvija Dūmiņa, Maija Rudovska,  NRA  06/20/05     
- Galerijā ag7 šodien pulksten 18 tiek atklāta jaunās mākslinieces Elīnas Ļihačevas fotogrāfiju izstāde Kristians. Izstādē būs aplūkojami pusotra gada laikā radītie portreti un animācijas filma Kā Kristians draugu meklēt gāja. Mākslinieces izteiksmes līdzeklis ir fotogrāfija, tā kalpo par pamatu arī video darbiem. Pati autore atzīst: "Fotogrāfijas ir mani vārdi, mans apburtais lauks – tas, kā es ieraugu lietas pasaulē." E. Ļihačeva piedalījusies vairākās nozīmīgās kolektīvajās izstādēs un festivālos; viņa ir izstādes Rudens 2004 laureāte un videofestivāla Ūdensgabali 2002 Grand Prix balvas ieguvēja.
- Latvijas Arhitektūras muzejā no šodienas aplūkojama izstāde Marta Staņa. Modernisma romantiķe. Marta Staņa ir viena no ievērojamākajām latviešu modernisma arhitektēm. Ļoti daudzpusīga, talantīga, radoša personība, bez kuras ieguldījuma nebūtu iedomājama Latvijas arhitektūras kopaina mūsdienās. Ievērojamākie autores projektētie objekti ir Latvijas Dailes teātris, vairākas savrupmājas un dzīvojamās ēkas. Šīs celtnes kalpo par paraugiem gan Latvijas arhitektūrā, gan arī Eiropas arhitektūras kontekstā. M. Staņas plašais radošais rokraksts (arhitektūra, interjers, mēbeles, lietišķā māksla un kapu pieminekļi) apliecina, cik fenomenāli daudzpusīga, novatoriska un mērķtiecīga viņa bijusi – toreiz arhitektes darbību traucēja daudzi šķēršļi un apkārtējo neizpratne. M. Staņas atstāto mantojumu pamazām sāk novērtēt tikai šodien. Izstādes laikā tiks demonstrēta Latvijas Televīzijas veidotā dokumentālā filma Arhitekte Marta Staņa (scenārija autore Vita Banga, režisore Dace Slagūne; 2004. g.).
- Jaņa Rozentāla un Rūdolfa Blaumaņa muzejā trešdien tiek atklāta izstāde Laila, Irja, Mikijs. Jaņa Rozentāla bērni, kas veltīta ievērojamā latviešu gleznotāja Jaņa Rozentāla ģimenei. Tajā būs aplūkojamas fotogrāfijas, piemiņas lietas un Jaņa Rozentāla gleznotie bērnu Lailas, Irjas un Mikija portreti. Šī izstāde piedāvā ne tikai padziļinātu ieskatu J. Rozentāla personībā, bet arī atspoguļo mūsu zemes likteni 20. gadsimta gaitā – dzīvi cariskās Krievijas pārvaldītajā Latvijā, šķiršanos no dzimtenes Pirmā pasaules kara laikā, neatkarīgajā Latvijas Republikā pavadītos gadus, Otro pasaules karu un ilgo komunistiskā režīma laiku. Stāsts par Jaņa Rozentāla bērniem ir stāsts par Latvijas kultūrā dziļi sakņotām personībām. Izstāde būs aplūkojama visu vasaru – līdz pat 12. septembrim.
- Latvijas Mākslinieku savienības muzejs informē, ka noslēdzies darbs pie LMS virtuālā muzeja pirmā posma – LMS muzeja interneta lapas izveides, un tās prezentācija notika ceturtdien. LMS muzejs darbu pie virtuālā muzeja izveides sāka pagājušajā gadā. LMS muzeja virtuālās ekspozīcijas Māksla. Mīts un dokuments. 1940–1941. 1945–1991. koncepcija izstrādāta, ņemot vērā muzeja kolekcijas veidošanas apstākļus, kad padomju ideoloģijas diktētais konfrontējās ar mākslinieku radošajiem uzdevumiem. Virtuālās ekspozīcijas pētījuma pamatā ir prizma, caur kuras trim skaldnēm – tradīcija, inovācija, pasūtījums –, aplūkojot vienu un to pašu periodu, nolasāmi trīs atsevišķi stāsti par LPSR mākslas dzīvi. Skatot mākslas procesus laika kontekstā, LMS muzeja virtuālā ekspozīcija neierobežosies tikai ar LMS muzeja kolekciju – izceltās parādības tiks pamatotas ar dokumentiem un mākslas darbiem no citām kolekcijām. Paveikto aplūkot iespējams www.lmsmuzejs.lv.
- Galerijā Daugava apskatāma gleznotāja Augusta Annusa (1893–1984) atceres izstāde. Nupat apgāds Jumava laidis klajā Rasmas Lāces monogrāfiju Augusts Annuss. Gleznotājs uzsvēris: "Manas mākslas uzdevums un pamats ir bijis vienmēr un arī tagad – vēstīt ikvienam par latviešu tautas esību, viņas zemi pie jūras un parādīt latvju cilvēku visā viņa darbības spēkā un – daiļumā."Ja sāktu no sākuma 
Juka Rislaki, speciāli Dienai   06/21/05     Atbalsts ES dalībvalstu kultūrai ir 1/1000 daļa no subsīdijām, ko piešķir lauksaimniecībai
Apmeklēdams Rīgā un citās Latvijas vietās kultūras sarīkojumus, bieži paskatos apkārt uz klātesošajiem un pie sevis nobrīnos: kur ir politiķi? Kur ierēdņi? Uzņēmēji? Vai viņiem pat izskata pēc ir slinkums atnākt parādīties un atbalstīt savas tautas kultūras radītājus? Pirms vēlēšanām, tiesa, viņi parādās — ja ir cerība, ka ieradīsies arī televīzijas pārstāvji.
Žurnāli publicē Latvijas augstākās sabiedrības grezno māju interjerus. Skatoties šos attēlus, pārņem nospiestība un mulsums. Kur ir grāmatu plaukti? Kur ir grāmatas — visu zināšanu un kultūras pamatu pamats?
Kā tādi cilvēki var pārstāvēt un pat vadīt tik kulturālu un izglītotu tautu? Jo latvieši ir kultūras tauta un Latvija ir kultūras lielvalsts. Šo patiesību nespēj sagraut pat šī brīža problēma: daudziem cilvēkiem nepietiek naudas, lai pirktu grāmatas un apmeklētu teātrus vai izstādes.
Somijā nupat beidza darboties Radio koris, un visā valstī palicis tikai viens profesionāls koris. Vai kāds var iedomāties Latviju, kur būtu tikai viens koris? Somijā notiek populistiska diskusija par to, vai vērts atbalstīt operu. Latvijā neko tādu neesmu pamanījis. Par kaut ko liecina arī dažādu valdību populārāko ministru saraksts: Pētersone, Rībena, Demakova...
Nesen tika izveidota Stratēģiskās analīzes komisija, kurā uzaicināti "sabiedrības gaišākie prāti". Tās uzdevums — izveidot Latvijas izaugsmes modeli. Cik saprotu, šajā komisijā nedarbojas neviens kultūras pārstāvis, un nezinu, vai kultūra ir starp prioritātēm. Vai visi jau paspējuši aizmirst, cik liela nozīme kultūrai bija 1988.—1991.gadu grandiozo pārmaiņu laikā?
Vai tiešām ir tā, kā rakstīja Ieva Zībārte (Diena, 8.jūnijs): "Mēs dzīvojam valstī, kurā kultūra plašākās aprindās tiek uztverta kā mazsvarīgs hobijs. Kultūras saite ar ekonomiku, izglītību un dzīves kvalitātes uzlabošanu Latvijā nav pazīstama. Politiķi lasa sporta ziņas."
Kultūras saite... Šajā teikumā slēpjas liela patiesība.
Iespējams, ka projekts, kas saucas Eiropas Savienība, būtu veiksmīgāks, ja jau pašā sākumā kultūrai būtu pievērsta tikpat liela uzmanība kā ekonomikai. Eiropas idejas tēvs Roberts Šūmanis reiz nopūtās: "Ja es varētu iesākt no sākuma, es sāktu ar kultūru." Tikai Māstrihtas līgums 1992.gadā noteica kultūru par vienu no Eiropas apvienošanās dimensijām.
Sadalot uz katru iedzīvotāju, ES budžetā kultūra tiek atbalstīta ar 0,07 eiro. Atbalsts dalībvalstu kultūrai ir viena tūkstošā daļa no subsīdijām, kas tiek piešķirtas lauksaimniecībai. Pašlaik notiek diskusija par kultūras subsīdiju ievērojamu palielināšanu. Eiropas Parlamenta komisija kopīgā budžeta kultūras sadaļu gribētu nekavējoties palielināt līdz pus miljardam eiro.
Lai Eiropa justos labi, ir jābalsta un jāsekmē tās kultūru dažādība. Nav daudz to, kuri saprot, ka katrs kultūrā ieguldītais eiro bagātīgi atmaksājas. Kultūra ļoti ievērojami var uzlabot cilvēku labklājību un palielināt laimes sajūtu.
Eiropā ir brīnišķīgi piemēri, kas pierāda, kā depresīvas agrākās rūpniecības teritorijas ar kultūras palīdzību sāka jaunu dzīvi. Bagātinot kultūras vidi, gan Glazgova Skotijā, gan Bilbao Basku zemē spējušas uzsākt attīstību visa reģiona mērogā. Nesen tika nolemts, ka Luvra mākslas muzejs atvērs filiāli mirušo šahtu pilsētā Lensā Francijas ziemeļos.
Zinātnieks Rihards Florida ir atzinis, ka prasmīgi, apdāvināti un radoši cilvēki, kurus visi vēlētos piesaistīt savai videi, dodas turp, kur uzplaukusi bagātīga un dažādības cienoša kultūra. Un vēl: uzņēmumi pārvieto savas ražotnes uz tādām vietām, kur dzīvo radoši cilvēki, un ne otrādi.
Nākošais veiksmes stāsts varbūt būs Helsinki Somijā, un tādas pašas iespējas paveras arī Rīgai.
Latvijā jau sen aptverts, ka opera ir jāatbalsta. Tagad visā Eiropā pazīst Latvijas operu un dziedātājus. Nacionālās bibliotēkas celtniecība prasīs daudz spēka, bet rezultātu varēs rādīt visai pasaulei. Ar to nepietiek. Rīgai nepieciešama arī koncertzāle un modernās mākslas muzejs. Un arī ar to vēl nepietiek: kultūras darbiniekiem nepieciešama pamatīga atbalstu un algu sistēma. Bez tam visas kultūras iestādes nav vērts koncentrēt galvaspilsētā. 
Kultūras ziņā Latvija nav nekāda nomales province, un arī Somija nē, un šajā jomā abām valstīm nav jākaunas no "Eiropas". Pētnieks Juka Relanders rakstījis: "Eiropa ir dažādu nomaļu sajukums." Un mazu valstu kopums, varētu piebilst.
Dažādas kultūras dažādi interpretē pasauli. Lai saprastu savu kultūru un pamanītu tās īpatnības, to vajadzētu spēt vērot no ārpuses, no tālienes.
Savu kultūru var dziļi izprast tikai tad, ja pietiekami iepazītas citas kultūras. 
Varētu jautāt, kā šajā ziņā latviešus balsta televīzija, pa kuras kanāliem plūst austrumu un rietumu lētajos tirgos iepirktās, analfabētiem domātās drazu programmas, kas balstās uz vardarbību un seksu? Pie tam, acīm redzot domājot par to, lai skolu jaunatne nedzirdētu nevienu citu valodu, atskaitot latviešu un krievu, visas svešvalodas nomāc tulkojumu lasītāju balsis.
Kādu cilvēku garīgām interesēm tas kalpo? Un kas pēc tā ilgojas? Vai tad būtu tā, ka vienkāršais latvietis nespēj aizmigt, ja vispirms nav saņēmis ikvakara sprāgstošu automašīnu un izvarotu meiteņu devu? Vai tie būtu dabas spēki, ko neviens nespēj ietekmēt? Kādai dzīvei mēs tiekam gatavoti? Un kas ar mums manipulē? Kāds ir manipulētāju nolūks?
Vēl daži brīdinājuma vārdi. Kultūra nav neitrāls termins. Mūsdienās to pielieto, arī klasificējot pasauli. Tas redzams pētniecības darbos un politikas terminoloģijā, kur tieši kultūra ir tā, kas sadala dažādus pasaules politikas īstenotājus. To iesāka profesors Samuels P.Hantingtons ar savu nākotni prognozējošo grāmatu Civilizāciju karš (Samuel P.Huntington, The Clash of Civilizations), kurā viņš brīdina no multikultūras un islāma, kā arī Ķīnas draudiem.
Vairs nerunā par cilvēku rasēm un politiskajām sistēmām, bet par dažādām, pretstatītām kultūrām. Bieži ar to domā reliģiju, bet it kā korektāk šķiet runāt par kultūru. Amerikāņi nespēj un arī negrib saprast islāmiešu arābu valstu kultūru, nedz arī Kremļa valdnieki — čečenu kultūru. 
Kultūru mūsdienās min arī militārie stratēģi. Jēdziens par kultūru kā konfliktu izraisītāju balstās uz pieņēmumu, ka citā kultūrā nevar iekļūt un jebkura mijiedarbība starp kultūrām ir problemātiska. Kultūra drīzāk nošķir cilvēkus, nekā apvieno.
Ja mēs nevēlamies piedalīties šajā spēlē, mums ir jāspēj uzsvērt kultūras virzošā, tuvinošā un vienojošā loma.

Grāmatas
Arno Jundze,  Līvija Dūmiņa,  NRA  06/21/05
Rasma Lāce Augusts Annuss 1893–1984, Jumava, 2005 
Lieliska, labā nozīmē tradicionāla grāmata, jo Rasmas Lāces pētījumā iespējams atrast visu to, ko līdzīgos darbos vēlamies redzēt: vēsturi, personību, faktus, reprodukcijas un pielikumus, kas, adresēti speciālistiem, laiku pa laikam noder gan studentiem, gan interesentiem. Gleznotājam profesoram Augustam Annusam veltītais pētījums ir viens no vērtīgākajiem izdevumiem pirmsjāņu grāmatu ražā.
Lato Lapsa Zelta zeme, kuru pametusi ziemeļblāzma, Jāņa Rozes apgāds, 2005
Pazīstamā žurnālista un publicista Lato Lapsas jaunā grāmata stāsta par viņa ceļojumu uz eksotisko Sibīriju. Šis nav tikai kārtējais pētījums, kas vēsta par ziemeļos dzīvojošo latviešu ikdienu. Autors stāsta par Sibīrijas raibo etnisko un sociālo paleti, kuru veido krievi, ķīnieši, vācieši, latvieši, korejieši un, protams, paši nopietnākie Sibīrijas apsaimniekotāji – lāči.
Radko Pitlīks Šveika autora dēkainā dzīve. Tulkojis Vinifreds Kraučis. Jaunā Daugava, 2005. 
Par slavenā Šveika autora Jaroslava Hašeka dzīvi klīst dažādi nostāsti. Nu ir iespēja iepazīties ar patieso tās versiju, tiesa gan – kādu to redzējis Radko Pītlīks. Grāmata ir par cilvēku, kurš apveltīts ar tik dāsnu humora izjūtu, kāda nav tikusi nevienam citam pasaules literatūrā ne mūsdienās, ne arī agrāk. Savā nemirstīgajā Šveikā, pasmejoties par visiem vientiešiem un lielībniekiem, J. Hašeks atklājis čehu tautas jautrību un māku dzīrot – to rāda arī grāmatas ilustratīvais materiāls, kas vēl labāk ļauj ielūkoties Hašeka vētrainajā dzīvē.
Komunikācija: kultūras un vēstures diskurss, Latvijas Universitātes raksti, 683. sēj., LU Akadēmiskais apgāds, 2005
Rakstu krājums, kas sagatavots LU Sociālo zinātņu fakultātes Komunikācijas studiju nodaļā, aptver piecas apakšnodaļas: Vēsture mainībā, Padomju laikzīmes, Dzimtes diskurss, Transformācijas diskurss un Masu mediju vēsture. Tajās aplūkotas aktuālas problēmas komunikācijas zinātnē. Pētījumu autori ir Latvijas Universitātes mācību spēki, studenti un pazīstami plašsaziņas līdzekļu speciālisti.
Takaši Macuoka. Samurajs. Tulkojusi Tamāra Liseka. Kontinents, 2005
Takaši Macuokas dzīvesstāsts ir visai neparasts. Dzimis Japānā, skolojies Amerikā un lielu mūža daļu pavadījis, kalpodams dzenbudistu klosterī. 2002. gada T. Macuoka saraksta savu pirmo romānu Samurajs – oriģinālā Cloud of Sparrows, kas kļūst par sensāciju Rietumu pasaulē.
Johans Korins Kartona kareivji, Valters un Rapa, 2005
Pirms dažiem gadiem presē notika aktīva diskusija par to, vai Johans Korins eksistē un vai aiz šā pseidonīma neslēpjas kāds sabiedrībā pazīstams kultūras darbinieks. Nu lasītāju vērtējumam nodots autora otrais romāns, noformējumu tam veidojis mākslinieks Ivars Poikāns.Kā Trīne grēkos Līgo vakarā
Līvija Dūmiņa,  NRA  06/21/05     Līgo vakarā Kandavas brīvdabas estrādē Ozolāji pulksten 18 sāksies izrāde Trīnes grēki – Rūdolfa Blaumaņa lugu speciāli šim vakaram iestudējis Voldemārs Šoriņš un Zigurds Neimanis. Gandrīz nedēļu pirms pirmizrādes V. Šoriņš gan teic, ka Z. Neimaņa piedalīšanās tapšanas procesā nu jau ir minimāla, jo viņš gatavo citu R. Blaumaņa lugas iestudējumu – 23. jūnija vakarā Valkas brīvdabas estrādē gaidāms tautisks iestudējums Skroderdienas Silmačos.
V. Šoriņš atzīst, ka Trīnes grēku tapšanas iniciators ir Kandavas dome: "Tas negadās bieži, kad par kultūras lietām rūpējas tik dzirdīgi un saprotoši cilvēki." Turklāt lugas izvēle nav bijusi nejauša vai režisoru iegribas vadīta – tika veikta aptauja, kurā noskaidrotas kandaviešu vēlmes, un no trim lugām absolūtu balsu vairākumu guvuši Trīnes grēki. Skroderdienas bijušas ārpus vēlmju saraksta, jo Līgo vakarā ar lielu skatītāju atsaucību jau rādītas pirms pāris gadiem – atkārtoties nedrīkstot.
Režisors veido cilvēcisku attiecību un situāciju komēdiju: "Mēģinām netaisīt tingeltangeli, bet atrast mūsu Trīnei cilvēcisko līniju. Viņa ir čakla, strādīga un būtu pelnījusi ģimeni – vīru un bērnu pulciņu, bet dzīvē nav paveicies. Bet cita – ne tik čakla un labiņa – apprecas, un viņai viss notiek. Kāpēc tā, grūti pateikt, gan jau kādas likumsakarības tur ir. Negribējās Trīni rādīt kā muļķi ar kārpu uz deguna, no kuras veči laižas jau tāpēc vien. Mēs atļāvāmies pielabot Blaumani, un tāpēc beigas izrādē būs labas – Trīne dabūs precinieku. Kā jau Jāņos pieklājas – pāri dabonas."
V. Šoriņš tā mazliet kautrīgi atzīst, ka pēc iepriekšējo gadu darba pieredzes tomēr spēj paredzēt, uzminēt, ko skatītājs grib redzēt Līgo svētkos. Tam ir jābūt muzikālam, jautram un izklaidējošam gabalam, lai līgotājus nenogurdinātu ne stāsta morāle, ne pārlieku garas stundas skatītāja lomā. Šogad arī paredzēts gandrīz stundu garš starpbrīdis, lai cilvēki var pastaigāt pa zaļo pļavu, iedzert alu un izkustēties.
Īpašs prieks un gandarījums V. Šoriņam ir pa Ivara Vīgnera piekrišanu palīdzēt atjaunot populārās dziesmas ar Jāņa Petera tekstiem, ko maestro komponējis Liepājas teātra izrādei Trīnes grēki 1983. gadā. Vairākas no tām V. Šoriņa paaudzei bijušas teju himnas statusā: "Tagad dziesmas iedziedātas jaunā remiksā un būs jauks muzikāls akcents Līgo vakara izrādē."
Režisors Trīnes grēku iestudējumam pulcējis "internacionālu aktieru kompāniju" – titullomā Indra Burkovska, Lāsma Kugrēna – Mazbērzu saimniece, Voldemārs Šoriņš – Mazbērzu saimnieks, Juris Lisners iejutīsies Brenča lomā, Jaņuks – Ainars Ančevskis, bet Ābrams būs Oļģerts Šalkonis. Jura lomā dailēnietis Gints Grāvelis, Emīlija – Egija Misa, Made – Anita Sproģe, Annule – Ieva Puķe. Ja savulaik Rīgas Krievu drāmas teātrī Leonīds Beļavskis Jakovu Rafalsonu ietērpa Rembēnietes brunčos, tad V. Šoriņš rīkojies līdzīgi, tās pašas lomas svārkus piedāvājot Jānim Jarānam, bet Dainim Porgantam tikusi Dāvja loma.
Atļaušos apgalvot, ka V. Šoriņš daudziem atmiņā iespiedies kā Skroderdienu Rūdis Alfrēda Jaunušana 1975. gada iestudējumā – nešpetnais, vasarraibumainais puisis, kam zobgalīga mēle un laba sirds. Jau vairākus gadus līdztekus aktiera darbam V. Šoriņš pārņēmis režisora grožus. Trīnes grēkos uz skatuves viņš kāps arī pats un atzīst, ka būt aktierim un režisoram vienlaikus ir grūti: "Tā nav pirmā reize un pēc katras sev nosolos, ka vairāk ne. Bet iemesls ir pragmatisks – daudzi aktieri it kā grib spēlēt, bet, kad jāsāk mēģināt, tad grūti izrauties no citiem darbiem. Jo vairāk cilvēku, jo lielākas galvassāpes visus savākt kopā. Tas prasa daudz spēka, un vēl jau par lomu taču arī jādomā. Tāpēc var teikt, ka dzīve piespiež būt režisoram arī pašam sev."
Atklāts paliek jautājums par turpmākajām Trīnes gaitām. Ja mūzas un finanšu dievi būs izrādei labvēlīgi, tad Trīnes grēki tiks rādīti pēc Jāņiem arī citviet Latvijā.
Citādā ziņā...

Daugavpils svin jubileju 
Anna Rancāne,  Diena  06/17/05     Piecos gados centrs mainījies līdz nepazīšanai, pilsēta kļuvusi par Latgales brīvdienu galvaspilsētu
Daugavpils — ambicioza, uz nākotnes attīstību orientēta pilsēta, kas vēlas un ir gatava ieņemt sev atbilstošu vietu Latvijā, Eiropā un pasaulē — ar tādu attīstības redzējumu otrā lielākā Latvijas pilsēta uzsāk 730 gadu jubilejas svinības. Piektdien paredzētajā konferencē Daugavpils domē tiks prezentēti lielākie pilsētas attīstības projekti, kas saistās ar trim galvenajiem Daugavpils attīstības virzieniem — kļūt par zinātnes un izglītības, jaunāko tehnoloģiju un inovāciju, kā arī kultūras un sporta centru Austrumlatvijā. Reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministrs Māris Kučinskis Daugavpili uzskata par stipru pilsētu ar dinamisku attīstību un lielām perspektīvām nākotnē, bet Latgales reģiona attīstības aģentūras direktors Māris Bozovičs uzskata, ka Daugavpils attīstība ir jāsaista ar Daugavpils universitāti kā spēcīgu zinātnes centru, vairāk domājot par lieliem projektiem — cietoksni, lidostas izveidi un ceļu infrastruktūras sakārtošanu. 
"Eiropā ir tendence katrai pilsētai meklēt savu stipro pusi, tās lietas, ar kurām var droši konkurēt un kurās var ieguldīt naudu," saka Daugavpils domes izpilddirektora vietniece Inga Goldberga. Pie Daugavpils stiprajām pusēm viņa min tās izdevīgo ģeogrāfisko novietojumu, industriālo pieredzi un vēsturisko mantojumu. Pēdējos gados pilsētas privātajā sektorā ir ienākušas ievērojamas ārvalstu investīcijas — veiksmīgi attīstās Francijas uzņēmumi Axon Cable un Rhodia, Vācijas uzņēmums Ziegler mašīnbūve, aug arī pārējo valstu interese par Daugavpili, jo arvien biežāk te viesojas ārvalstu tirdzniecības misijas. Kā domā I.Goldberga, diemžēl valsts investīcijas līdz šim vairāk palikušas Pierīgā un nav nonākušas Latgalē, taču arī Daugavpilī ir īstenoti lieli projekti — Eiropas Savienības Phare atbalstītais industriālās zonas projekts, sācies ūdensvada sakārtošanas otrais posms, piešķirti līdzekļi autotransporta mezgla otrās kārtas būvniecībai, kas ļaus savienot divus pilsētas rajonus. 
Industriālās zonas pilsētā izveidojušās pat divas — viena Ķīmiķu mikrorajonā, otra Čerepovā, tiek diskutēts par jauna biznesa parka būvi. "Prioritāte ir atbalstīt tos uzņēmējus, kas sevi pierādījuši un veiksmīgi strādā. Mums ir prieks, ka sevi attaisnojusi arī tā projekta daļa, kas bija saistīta ar uzņēmēju apmācību," saka I.Goldberga. Par vadošo zinātnes un izglītības centru reģionā pārtapis kādreizējais Daugavpils Skolotāju institūts — tagadējā Daugavpils universitāte. Ar Eiropas Reģionālās attīstības fonda atbalstu te tiek veidots Bioloģisko resursu centrs un Inovatīvās mikroskopijas centrs, no ES Sociālā fonda tiks saņemts atbalsts doktorantūras studijām dabas zinībās un informācijas tehnoloģijās. Lai veicinātu Latvijas darba tirgum atbilstošu inženieru sagatavošanu, Daugavpils dome atbalstījusi Transporta un sakaru institūta vadības iniciatīvu piedalīties Daugavpils Akadēmiskā parka izveidošanā bijušā dzemdību nama ēkā. Šā zinātnes un inovāciju centra izveides kopīgās izmaksas ir 2,56 miljoni eiro, no kuriem 1,92 miljoni eiro būs ES Phare programmas finansējums. 
Tie Daugavpils 725.gadadienas svinību viesi, kas pilsētu nav apmeklējuši piecus gadus, tagad, iebraucot tajā, jutīsies pārsteigti. Pilsētas centrs ir krietni mainījis izskatu — blakus pagājušā gadsimta trīsdesmito gadu modernākajai Eiropas ēkai — Vienības namam — paceļas trīszvaigžņu viesnīca Park hotel Latgola, kas paspējusi durvis vērt tik tikko pirms svētkiem, vēsturisko Sv.Pētera baznīciņu aizēno plaši tirgus korpusi un tirdzniecības centra Solo gigants, ekspluatācijā nodota jauna autoosta, kurai blakus uzbūvēts izklaides centrs City Center. "Daugavpils brīvdienās tagad ir kļuvusi par galvaspilsētu — no visas Latgales pie mums brauc iepirkties, spēlēt boulingu un slidot ledushallē, tūristi brauc skatīties cietoksni. Viesnīca vēl pirms uzcelšanas mums jau ir kļuvusi par šauru, tagad paredzēts būvēt vēl divas jaunas," pavīpsnā Daugavpils domes priekšsēdētāja Rita Strode, atvairot pārmetumus, ka lielie tirdzniecības korpusi nepatīkami mainījuši vēsturisko centru. "Tas taču ir ļoti ērti, ka var centrā iepirkties, arhitektoniski tam varēja izdomāt citu risinājumu, bet tagad neko tur vairs nevar darīt." 
1810.gadā būvēt sāktais Daugavpils cietoksnis līdz šim ir bijis pilsētas lielākais lepnums un arī bēda, jo milzīgo vēsturisko būvi nav spējīga uzturēt ne valsts, ne arī pašvaldība. Kā cerību stariņu daugavpilieši ir uzņēmuši 
Iekšlietu ministrijas nodomu pārcelt uz cietoksni Daugavpils pilsētas un rajona policijas pārvaldi. Šim nolūkam Valsts nekustamo īpašumu aģentūra rekonstruēs piecas vēsturiskās ēkas. Vēl lielākas cerības R.Strode saista ar bijušo Arsenālu, kur, iespējams, taps Daugavpilī dzimušā pasaulslavenā mākslinieka Marka Rotko centrs. "Ja tas viss notiks, tad cietoksnis atdzīvosies. Man ir prieks, ka ikkatrs veiksmīgs projekts ap sevi izraisa rosību — pie topošā Akadēmiskā parka domā būvēt lielveikalu Lidl, savukārt ap vēl neuzcelto multihalli kādreiz tuksnesīgā laukuma vietā Esplanādē jau ir būvlaukumi. Tas liecina, ka pilsēta iet uz augšu," saka R.Strode.
***
Programma
Daugavpils 730 gadu jubilejas svinības
17.jūnijs 
12.00 Harbinas (Ķīna) skatuves mākslinieku koncerts kinoteātrī Renesanse.
12.30 Piemiņas plāksnes atklāšana poļu diriģentam Gžegožam Fitelbergam (1879 —1953) Mihoelsa ielā 58.
13.30 Izstādes Daugavpils sadraudzības pilsētas atklāšana pilsētas domē.
14.00 Konference Daugavpils Latvijā, Eiropā un pasaulē pilsētas domē.
18.30 Daugavpils sadraudzības pilsētu skatuves mākslinieku koncerts teātrī.
20.00 Rokkoncerts Summer Reaction 05 Kultūras un sporta pilī. 
18.jūnijs
No 10.00 kursē muzikālais tramvajs.
12.00 Nacionālo kultūras biedrību kolektīvu koncerti Mihoelsa un Rīgas ielā. Bērnu svētki Dubrovina dārzā. 
12.00, 13.00, 14.00 Autobusu ekskursija Daugavpils svētkos.
16.00 Valentīnas Zeiles un viņas skolēnu (Francija) izstādes Skulptūra un zīmējumi atklāšana muzejā.
18.00 Bērnu koncerts Vienības laukumā.
19.00 Š.Guno Messa, dzied vīru koris Frachori, Sv.Pētera baznīcā.
19.30 Pūtēju orķestru parāde Rīgas ielā un Vienības laukumā.
21.00 Pilsētas svētku koncerts Vienības laukumā (Daugavpils kolektīvi, Pērkons, Ainars Mielavs, Ivanushki International)
23.30 Svētku salūts Daugavmalā.
24.00 Nakts koncerts—diskotēka.
19.jūnijs
11.00 Ekumeniskais dievkalpojums Vienības laukumā.
12.00 Tautas lietišķās mākslas tirdziņš Stropu estrādē.
13.00 Tautas svētki Tautas ielā.
15.00 1940.gada Latgales dziesmu svētku dalībnieku tikšanās Daugavpils teātrī. 
16.00 Keramikas cepļa atvēršana Vienības laukumā.
17.00 Svētku gājiens Rīgas ielā, goda vārti Vienības laukumā.
18.00 Latgales dziesmu svētku koncerts Stropu estrādē.
20.30 Zaļumballe Stropu estrādē.

Negaiss un krusa nesabojāja Daugavpils svētkus 
Anna Rancāne,  Diena  06/20/05    Ar krāšņu Latgales dziesmusvētku koncertu Stropu estrādē svētdienas novakarē beidzās Daugavpils 730 gadu jubilejas svinības. Kaut arī pēkšņā spēcīgā negaisa un krusas dēļ bija jāatceļ svētku gājiens pa Rīgas ielu, noslēguma koncertā dziedāja un dejoja vairāki tūkstoši dalībnieku no Latgales, Vidzemes un Rīgas. Starp tiem 20 bija tie, kuri dziedāja arī vēsturiskajos dziesmusvētkos 1940.gada 16.jūnijā. 
Daugavpils ielas šajā nedēļas nogalē līdz pat vēlai naktij bija ļaužu pārpilnas — daugavpilieši un pilsētas viesi pastaigājās, klausījās ielu muzikantus un nakts koncertu, dzēra alu un nogaršoja pašmāju pārtikas ražotāju produkciju, vizinājās pa pilsētu muzikālajā tramvajā, kurā spēlēja Daugavpils akordeonisti. 
Gandrīz visi svētku pasākumi tika vadīti divās valodās — latviešu un krievu, un nakts koncertā pārpildītajā Vienības laukumā ar vienlīdz lielām ovācijām daugavpilieši uzņēma gan latviešu Pērkonu, gan Maskavas Ivanuški International.

Nokalst pārsālītie Rīgas koki
Imants Vīksne,  NRA  06/17/05    Galvaspilsētas centrā ik pa trim dienām viens koks iet bojā.
Daudzi koki Rīgas ielās šogad nav izplaukuši vai arī sākuši dzeltēt – šādi izskatās dāsnās ielu sālīšanas politikas sekas.
Pašvaldības Vides departamenta dati liecina, ka šogad nokaltuši jau 60 koki un līdz rudenim šis skaitlis vēl var ievērojami pieaugt. Salīdzinājumam – pērn nokalta 89 koki. To vietā tiek stādīti jauni, taču agresīvajā pilsētas vidē ne visi ieaug. 
Piemēram, Valdemāra ielā iepretim Kronvalda parkam bez nevienas lapas stāv aizpērn stādīta liepiņa. Runas par sāls kaitīgo ietekmi uz vidi Rīgas domē uzvirmo ikreiz, kad līdz ar lielākiem sniegiem deputāti pamana baltas svītras uz saviem apaviem. 
Taču Satiksmes departamentam allaž izdodas apstrīdēt iebildes pret sāls lietošanu, aizbildinoties gan ar naudas trūkumu jebkādu reformu īstenošanai, gan arī zinātnieku ļaunprātīgu vēlmi pārspīlēt kaitīgo ietekmi. 
Pētnieki gan noraida pārmetumus, atsaucoties uz bezkaislīgiem pētījumu rezultātiem. Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultāte jau kopš 1997. gada veic bioindikācijas pētījumus, ik septembri apsekojot un novērtējot gandrīz 400 centra ielās augošas liepas. Maģistrante Gunta Čekstere stāsta, ka sāls ietekmē lapu bojājumiem ir tendence palielināties. 1997. gadā lapas sliktā stāvoklī bija 10% apsekoto koku, bet 2003. gadā 41%. Pērn situācija uzlabojusies siltās ziemas dēļ. Sāls kaisīta mazākos daudzumos, ļaujot kokiem nedaudz atkopties. Vissliktāk klājas ielu malās augošajiem kokiem, jo šeit augsnē nokļūst ievērojami lielāks hlora un nātrija daudzums nekā, piemēram, parku teritorijā. Elizabetes ielas sākuma posmā apdobēs paņemtā sniega paraugos ziemā konstatēti gandrīz divi grami hlora jonu uz litru, un aptuveni grams nātrija. Savukārt pašlaik tur augošajiem kokiem lapu malas kļuvušas dzeltenas. 
Satiksmes departamenta pārstāvis Andris Pudāns apgalvo, ka sētniekiem ir stingri piekodināts nešķūrēt sasālīto sniega žļurgu uz kokiem, un tas arī tiekot kontrolēts. Tāpēc faktam, ka koki kalst, iespējami vien divi izskaidrojumi – vai nu departaments melo par savām rūpēm, vai arī sētnieki ļaunprātīgi ignorē priekšniecības rīkojumus. 
Pētnieki noskaidrojuši, ka bez pārmērīga sāls daudzuma kokiem kaitē arī kālija un slāpekļa trūkums augsnē – tas nozīmē, ka nepieciešams papildu mēslojums. Tāpat daudzviet ir nepareizi ierīkotas apdobes, un sasālītais ūdens tiek tecināts nevis nost no saknēm, bet virsū. Pārbaudīts līdzeklis vismaz daļējai koku atbrīvošanai no ziemā uzsūktā sāls ir vainagošana (zaru apgriešana). Tad koks dzen jaunus zarus un dabiski pašattīrās. Tomēr ne katrs koks spēj izturēt tik radikālu ķirurģisku iejaukšanos. 
Vides departamenta direktors Askolds Kļaviņš stāsta, ka šopavasar ielu malās iestādīti 210 kociņi, vairums no tiem – kalstošo vietā. Pērn attiecīgi – 300. Kā rāda vidējā statistika, Rīgas centrā ik pa trim dienām viens koks iet bojā. Uzņēmuma Rīgas dārzi un parki vadītājs Agnis Kalnkaziņš prognozē, ka, pieaugot satiksmes intensitātei un nemazinoties sāls lietošanai, kritušo koku skaits pilsētas zaļajā ierindā pieaugs.Latvijā turpinās dzimstības pieauguma tendence, saglabājoties arī augstiem mirstības rādītājiem 
LETA  06/19/05     Latvijā šogad turpinās dzimstības pieauguma tendence, saglabājoties arī augstiem mirstības rādītājiem, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati.
Aprīlī Latvijā jaundzimušo skaits sasniedza 1730 bērnus, kas ir par 36 mazuļiem vairāk nekā pērn aprīlī, bet par 190 zīdaiņiem mazāk nekā šī gada martā. Pirmajos četros mēnešos šogad piedzimuši 6950 bērni, kas ir par 306 mazuļiem vairāk nekā pērn attiecīgajā laika posmā.
Mirušo Latvijas iedzīvotāju skaits šogad bijis mazāks nekā pērn. Ja iepriekšējā gadā pirmajos četros mēnešos mira 11 469 iedzīvotāji, tad šogad - 11 370 jeb par 99 cilvēkiem mazāk. Šogad aprīlī mira 2780 mūsu valsts iedzīvotāji, kas ir par 163 cilvēkiem vairāk nekā pērn aprīlī.
Dabiskais pieaugums Latvijā ir saglabājies negatīvs - četros mēnešos mirušo iedzīvotāju skaits par 4420 cilvēkiem pārsniedz dzimušo skaitu. Pērn četros mēnešos šī starpība bija lielāka.
Latvijas iedzīvotāju skaits sarūk arī tādēļ, ka emigrantu skaits ir lielāks nekā imigrantu skaits. No mūsu valsts uz dzīvi ārvalstīs izbraukuši 933 cilvēki, bet no citām valstīm un dzīvi Latvijā pārcēlušies 478 cilvēki.
Maija sākumā mūsu valsts iedzīvotāju skaits sasniedza 2,302 miljonus, kas ir par 4 800 cilvēkiem mazāk nekā gada sākumā. 

Vašingtonā ažiotāža par koku pie Latvijas vēstniecības
Agnese Margēviča,  NRA  06/21/05    Ietekmīgais amerikāņu laikraksts The Washington Post 19. jūnijā publicējis rakstu, kurā nepievilcīgi atainotas Latvijas vēstniecības Vašingtonā domstarpības ar vietējo sabiedrību par kāda apmēram 100 gadu veca ginka koka likteni. Vēstniecība veco koku tehnisku iemeslu dēļ vēlas nozāģēt un vietā iestādīt jaunu, pret ko emocionāli iestājušies tuvējie iedzīvotāji.
"Dažkārt dažkārt koks ir pietiekami liels un vecs, lai izraisītu vēsumu attiecībās starp Latvijas vēstniecību un uztrauktiem un drosmīgiem kaimiņiem, dabas aizstāvjiem un pilsētas amatpersonām," raksta The Washington Post. "Konflikta nav," apgalvo Latvijas vēstniecības Vašingtonā pirmais sekretārs Juris Pēkalis.
Nepieciešamība nozāģēt simtgadīgo ginka koku vēstniecībai esot radusies tehnisku iemeslu dēļ – notiekot jaunās ēkas atjaunošanas darbi, un amerikāņu kompānija, kas tiem nolīgta, secinājusi, ka elektrību ēkai nav iespējams pievadīt, neskarot ietves malā augošo koku. 
Kompānija vēstniecībai skaidrojusi, ka koku nepieciešams nozāģēt, lai vietā, kur tas aug, zem zemes ierīkotu elektrības transformatoru vai elektrības kabeli ieraktu blakus kokam, bet tādā gadījumā tiktu bojāti apmēram 40 procenti ginka sakņu. Arī šajā gadījumā simtgadīgais koks būtu jānozāģē, jo spēcīgā vējā varētu nogāzties uz ietves, skaidro J. Pēkalis. 
Vēstniecība bijusi gatava iemaksāt 4800 dolāru īpašā fondā, kas domāts Vašingtonas apstādījumu saglabāšanai, kā to prasa pašvaldības noteikumi. Lai gan vēstniecībai bijusi izvēle, vai nu maksāt šo summu, vai nocirstā koka vietā iestādīt jaunu, esot izlemts izdarīt gan vienu, gan otru, norāda J. Pēkalis.
Latvijas sūtniecība jautājumu risinājusi likumīgi, iegūstot ciršanas atļauju no vietējās varas, tomēr dažu netālu no vēstniecības ēkas mītošo iedzīvotāju protestu dēļ ciršanas atļauja apturēta. 
J. Pēkalis stāsta, ka vēstniecība vēl pirms varas iestāžu atļaujas lūgšanas nocirst koku šo ieceri saskaņojusi ar tuvākajiem kaimiņiem. Tikai viens no kaimiņiem esot privātpersona, pārējie – citu valstu, tostarp Dienvidkorejas, Rumānijas, Īrijas un Turcijas, vēstniecības.
Nevienam iebildumu neesot bijis. Pretenzijas ceļ iedzīvotāji, kuri dzīvojot attālāk, norāda J. Pēkalis. The Washington Post citē vienu no viņiem – Alanu Džeikobu, kurš jau 17 gadu ik dienu mērojot ceļu garām šim kokam, nebeidzot to apjūsmot. 
Vašingtonas iedzīvotājs laikrakstam norādījis, ka koka apkārtmērs ir 138 collas (3,50 metru) un pilsētas mežu aizsardzības noteikumi paredzot, ka koks, kura apkārtmērs pārsniedz 55 collas (1,39 metri), uzskatāms par "īpašu". 
Vēstniecības nolīgts koku speciālists konstatējis, ka simtgadīgajam ginkam ievērojami bojātas saknes un stumbrs. 
Savukārt iedzīvotāju nolīgts koku speciālists pēc ginka apskates apgalvo, ka koka stāvoklis ir labs un tā mūžs varētu turpināties vēl 50 līdz 60 gadu. 
The Washington Post visai apjomīgo rakstu beidz ar emocionālu aprakstu, kā iedzīvotāji riskējot esot apturējuši jau aizsākto koka zāģēšanu. Kādā rītā, kad varas iestādes jau apturējušas ginka ciršanas atļauju, iedzīvotāji pamanījuši, ka tiek zāģēti divi lieli koka zari, un iepretim vēstniecībai dzīvojošais Ričards Tērners nolēmis nostāties zem tā, lai apturētu darbus. "Es zināju, ka viņi netiks līdz koka augšai, ja mēs stāvēsim zem tā. Tas bija izmisuma solis," laikrakstam klāstījis vīrietis. 
Savukārt Latvijas vēstniecības pārstāvis J. Pēkalis norāda, ka situācija esot nepamatoti dramatizēta. Vēstniecība neesot vēlējusies rīkoties pretēji vietējās sabiedrības nostājai, un, tiklīdz kurjers piegādājis dokumentu, ar ko apturēta ciršanas atļauja, diplomāti steiguši zvanīt darbu veicējiem, lai zāģēšanu apturētu.
Visu nedēļu ir ļoti 
silts, saulains un sauss laiks – lietus 
nav lijis itin nemaz. Un tiek solīts, ka arī rīt – Līgo 
dienā un Jāņu naktī – lietus nebūšot... Gaisa temperatūra 
dienā ir ap +25oC, naktīs – tā ap +10oC... Šodien tiek 
vēl apdarīti pēdējie dārza darbi, rīt tiks sapostas un 
izpušķotas mājas un tad jau arī klāt 
būs līgošana...

Anda Jansone, trešdien, 22. jūnijā

		Visi ziedi noziedēja,
		Papardīte neziedēja;
		Tā ziedēja Jāņu nakti,
		Zelta miglu miglodama.

			Lustīgu līgošanu!