K a s   j a u n s   L a t v i j ā ? 
Nr. 401:  2005. g. 11. - 16. jūnijs

14. jūnijā...

Komunistiskā genocīda upuru piemiņai
Līvija Dūmiņa,  NRA  06/11/05     
- 13. jūnijā Latvijas Televīzijas koncertstudijā pulksten 10 1941. gada deportācijās cietušo piemiņas konference Sibīrija – reiz bija? To rīko Komunistiskā terora upuru atbalsta un palīdzības fonds Sibīrijas bērni, meklējot atbildes uz jautājumiem – vai vajag aizmirst mūsu tautas vēsturi, deportācijās cietušos, kā par vēsturi stāstīt un mācīt bērniem. Konferencē piedalīsies deportācijās cietušie, izglītības un zinātnes ministre Ina Druviete, bijusī ārlietu ministre Sandra Kalniete, Latvijas Politiski represēto apvienības pārstāvji u.c. dalībnieki.
- 13. jūnijā Kongresu namā pulksten 18 Jura Kulakova dramatiskā kantāte Sarkanais vilciens, latviešu rekviēms deportāciju upuriem. Tās tapšanu rosinājis dzejnieka Pētera Aigara dēls Pēteris Tērmanis, un libretam izmantota dzejnieka tāda paša nosaukuma poēma. Piedalās Rīgas Doma kora skolas meiteņu koris, solisti Ieva Akurātere, Ivars Cinkuss, kameransamblis Sliedes un spraišļi un rokgrupa Pērkons, diriģente Aira Birziņa. Ieeja bez maksas.
- 14. jūnijā Sv. Ģertrūdes baznīcā pulksten 16 piemiņas koncerts Mūzika dziedē. Piedalās solisti Solveiga Raja, Ieva Akurātere, Māra Krauja-Reine, Artis Gāga (saksofons), Atis Stepiņš (ērģeles) un baznīcas koris. Diriģents Valdis Zeltkalns.
- 14. jūnijā kino Rīga pulksten 16 mazajā zālē režisores Dzintras Gekas dokumentālās filmas Reiz bija Sibīrija pirmizrāde. To veido sešas noveles, kas stāsta par uz Sibīriju deportētajiem bērniem – Ilmāru Knaģi, Birutu Kazaku, Juri Vidiņu, Ivaru Rosu, Gaidu Šmiti un Ivaru Rudzīti. Šodien viņos nav rūgtuma un ļaunuma, bet gan gaišums, gara spēks un pašcieņa. Dokumentālās filmas Reiz bija Sibīrija scenārija autors Ēriks Lanss, montāžas režisors Armands Zvirbulis, operators Aivars Lubānietis.
Otrdien bez maksas demonstrēs vēl divas Dz. Gekas dokumentālās filmas – pulksten 10.30 Sibīrijas dienasgrāmatas 1. un 2. daļa, pulksten 12.30 3. un 4. daļa, pulksten 14.30 filma Sveiciens no Sibīrijas. 
- 14. jūnijā Rīgas Sv. Jāņa baznīcā pulksten 18 koncerts Aizvestajiem. Piedalās Radio koris, solisti T. Deksnis, A. Kalējs, D. Ozoliņa, I. Zariņa. Programmā A. Maskats Lacrimosa (koris, ērģeles), M. Einfelde Adagio (vijole, čells, ērģeles), J. Ivanovs Dzimtenes ainava, Rudens dziesma (koris, soliste), Andante (čells, ērģeles), A. Grīnups Noktirne (vijole, ērģeles), P. Vasks Golgatas krusts (koris), L. Garūta Lūgšana, Mūsu tēvs (koris, ērģeles), latviešu tautas dziesma Maza biju, neredzēju (koris). Tūkstošiem cilvēku pie Brīvības pieminekļa godina komunistiskā terora upurus
LETA  06/14/05    Šodien (otrdien)  Rīgā pie Brīvības pieminekļa pulcējās tūkstošiem cilvēku, viņu vidū daudzi politiski represētie un viņu ģimenes, kā arī valsts augstākās amatpersonas, lai godināta komunistiskā režīma deportāciju upurus.
Pēc goda sardzes svinīgās ceremonijas un valsts himnas atskaņošanas valsts vadītāji, viņu vidū Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP), Saeimas priekšsēdētāja Ingrīda Ūdre (ZZS), virkne ministru devās garā procesijā nolikt ziedus pieminekļa pakājē.
"Jūs esat beigās uzvarētāji, jo totalitārā sistēma, kas gribēja iznīcināt visu, kas jums dārgs, ir izplēnējusi kā pelni vējā, un mēs esam atguvuši savu neatkarību," uzrunājot izsūtīšanu pārdzīvojušos Latvijas pilsoņus, sacīja Valsts prezidente.
Viņa uzsvēra, ka padomju režīma veiktā etniskā tīrīšana ir noziegums pret cilvēci bez noilguma. Komunistiskās ideoloģijas vārdā veiktie padomju režīma noziegumi pamatā bija ļoti līdzīgi nacistu sludinātajam rasismam un īstenotajam genocīdam.
"Šodien mēs atceramies tos, kas tika bez vainas tiesāti savas piederības latviešu tautai dēļ," sacīja Valsts prezidente.
Kā uzrunā sacīja Latvijas Politiski represēto apvienības priekšsēdētājs Gunārs Resnais, deportācijas bija kulminācija Latvijas pakļaušanai Maskavas diktātam, kas tika uzsākta jau pirms 1940.gada. Deportācijās tika iznīcināti tūkstošiem Latvijas inteliģentu un augstākās sabiedrības pārstāvju. "Tas bija genocīds pret Latvijas pilsoņiem," viņš sacīja.
Latvija, kas bija neatkarīga, ekonomiski attīstīta valsts ar augstu dzīves līmeni, okupācijas rezultātā nonāca PSRS varmācīgā pakļautībā. "'Vai Krievijas valdībai pietiks goda un pašcieņas, lai atzītu šo masveidīgo cilvēku iznīcināšanu un citu tautu pakļaušanu, kā to izdarīja citu tautu totalitārais režīms?" vaicāja Resnais.
Starp valsts amatpersonām, kas pie Brīvības pieminekļa pieminēja cietušos, bija arī vairāki ministri - ārlietu ministrs Artis Pabriks (TP), iekšlietu ministrs Ēriks Jēkabsons (LPP), aizsardzības ministrs Einars Repše (JL), vides ministrs Raimonds Vējonis (ZZS), izglītības un zinātnes ministre Ina Druviete (JL), ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš (JL), zemkopības ministrs Mārtiņš Roze (ZZS), kā arī daudzi ārvalstu vēstnieki, Tautas partijas un partijas "Jaunais laiks" pārstāvji, bijusī vēstniece Sandra Kalniete. Saeimas Ārlietu komisijas priekšsēdētājs Aleksandrs Kiršteins ziedus nolika kopā ar represētajiem, nevis ar valsts oficiālo delegāciju.
Sākoties politiski represēto gājienam no Okupācijas muzeja, tā priekšgalā tika nests balts, ar dzeloņdrāšu vainagu apvīts krusts.
Pēc svinīgās ceremonijas Valsts prezidente uzrunāja pie pieminekļa sapulcējušos. 

Eiropā un visā pasaulē...

Latvija darbaspēka izceļošanai uz ārzemēm šķēršļus neliek
Viesturs Radovičs,  06/11/05     38 gadus vecais rēzeknietis Sergejs, kas pērnā gada nogalē Lielbritānijā cieta bandītiskā uzbrukumā un tagad ir izteicis vēlmi šajā valstī palikt uz dzīvi, ir viens no daudziem, kas, devušies peļņā uz ārzemēm, trūcīgajā Latvijā vairs nevēlas atgriezties. Projām turpina doties arī padomju laikā ieceļojušie.
Latvijas iedzīvotājam, lai pamestu mūsu valsti un pārceltos uz pastāvīgu dzīvi citur, šeit formalitātes nav jākārto, un viss ir atkarīgs no izvēlētās valsts likumiem, Neatkarīgajai skaidroja Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes Personu statusa kontroles departamenta direktors Jānis Rudzāts. "Vienīgā mūsu prasība ir šajā valstī Latvijas vēstniecībā deklarēt savu dzīvesvietu, lai mēs šo personu vajadzības gadījumā varētu atrast. Tomēr ne visi izceļotāji to dara, tādēļ statistikā parādās, ka pērn, piemēram, uz Īriju pārcēlušies tikai divi cilvēki." 
Kā liecina statistika, lielākā daļa izceļotāju bijuši ārvalstnieki. Pērn visvairāk Latvijas iedzīvotāju pārcēlušies uz Krieviju, no Rietumeiropas valstīm pieprasītākā ir Vācija.
J. Rudzāts norādīja, ka šie ārvalstnieki ir tie paši bijušie Latvijas nepilsoņi, kuri pirms izceļošanas uz Krieviju pieņēmuši šīs valsts pilsonību, un Latvijā uz īsu brīdi kļuvuši par ārvalstniekiem.
Pēc Nodarbinātības valsts aģentūras (NVA) datiem, patlaban Eiropā visvairāk strādnieku no Latvijas ir Īrijā – aptuveni 12 tūkstoši. Tai seko Lielbritānija ar aptuveni 6000 un Zviedrija ar 1500 Latvijas strādniekiem. Šajās trijās valstīs kopš pērnā gada 1. maija jauno Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņi var strādāt bez darba atļaujām. 
Lai gan Īrija ilgi bija visiecienītākā darba meklējumu valsts, pēdējos mēnešos populārāka kļūst Lielbritānija, Neatkarīgajai stāstīja NVA Starptautisko attiecību departamenta direktore Guntra Zariņa. 
Savukārt Zviedrija darba meklētājiem nav pievilcīga nedraudzīgās nodokļu sistēmas dēļ. Kopš Latvijas iestāšanās ES pēc padoma NVA vērsušies vairāk nekā 10 000 cilvēku, kuri vēlas atrast darbu citur Eiropā. "Darba meklētājus visvairāk interesē, kādu profesiju cilvēki viņu izvēlētajā valstī ir pieprasīti, cik lielas tur ir algas, kādas ir sociālās garantijas, cik dārga pārtika un vai viegli ir atrast dzīvesvietu. Mūsu mērķis ir panākt, lai darba meklētājs uz kādu ārvalsti dotos maksimāli informēts," skaidroja G. Zariņa. 
Neatkarīgā jau rakstīja, ka Solfordā smagi piekautais rēzeknietis Sergejs, kam nezināmi uzbrucēji iedūra galvā skrūvgriezi, sācis veseļoties un sniedzis pirmo interviju presei. Viņš devis mājienu, ka nevēlas atgriezties Latvijā, bet gatavojas palikt uz dzīvi Solfordā. Lauž šķēpus par ES budžetu
Ilze Garoza,  NRA  06/11/05     Lielbritānija būtu gatava pārskatīt tai piešķirtās atlaides, ja ES pārskatītu kopējo lauksaimniecības politiku.
Lielbritānijas premjerministrs Tonijs Blērs sagrāvis cerības laikus panākt vienošanos par Eiropas Savienības (ES) budžetu 2007. līdz 2013. gadam, paziņojot, ka būtu gatavs izmantot veto tiesības, lai aizstāvētu astoņdesmitajos gados britiem piemērotās atlaides, kas šobrīd veido 4,6 miljardus eiro.
T. Blēra ietiepīgie izteikumi rada arvien pamatotākas bažas par nākamnedēļ gaidāmā sammita izgāšanos vai arī iezīmēs fundamentālas izmaiņas ES finanšu sadalē pa nozarēm, norāda analītiķi. Pēdējā versija ir mazāk ticama. ES galotņu tikšanās, kas norisināsies no 16. līdz 17. jūnijam, darba kārtībā būs ne tikai stipri samilzušie ES budžeta, bet arī konstitucionālās krīzes jautājumi pēc ES konstitūcijas noraidīšanas Francijā un Nīderlandē.
Francija un Vācija vakar pieprasīja Lielbritānijai demonstrēt labas gribas žestu, atsakoties no tai piemērotajām atlaidēm. Tādā veidā divas ES lielvalstis cer veicināt atsevišķu valstu ambīciju dēļ iestrēgušās sarunas par ES finansiālajām perspektīvām, ziņo aģentūra Reuters. Francijas prezidents Žaks Širaks un Vācijas kanclers Gerhards Šrēders vakar pauda vienotību prasībā Lielbritānijai atteikties no atlaidēm. Tajā pašā laikā Ž. Širaks paziņoja, ka Francija nav gatava atteikties no subsīdijām lauksaimniecībai, ko tā saņem no Briseles. Francijas prezidents uzsvēra, ka nepiekritīs atcelt 2002. gadā panākto vienošanos par izdevumiem lauksaimniecībai līdz 2013. gadam, saskaņā ar kuru Francijas lauksaimnieki saņem ievērojamas subsīdijas. 
Tieši ES lauksaimniecības politika ir Lielbritānijas centrālais neapmierinātības punkts. Lielbritānijas premjers uzsver, ka kopējai lauksaimniecības politikai no ES budžeta tiek tērēti līdz pat 40 procenti, kas nonāk pie pieciem procentiem ES iedzīvotāju un kopējā ienākumu struktūrā veido mazāk nekā divus procentus. "Pat saglabājot vairākus miljardus vērto atlaižu politiku, Londona tik un tā maksātu divas līdz divarpus reizes vairāk nekā Francija," paziņoja Lielbritānijas premjers. Jāatgādina, ka Lielbritānija ieguva īpašu atlaidi premjerministres Margaretas Tečeres valdīšanas laikā 1984. gadā, kad Lielbritānija bija viena no nabadzīgākajām ES dalībvalstīm un saņēma ļoti maz no ES lauksaimniecības subsīdijām. T. Blērs piekristu atlaižu politikas pārskatīšanai tikai tādā gadījumā, ja ES būtu gatava pārskatīt kopējo lauksamniecības politiku. 
Pašlaik ES prezidējošās Luksemburgas ministru prezidenta Žana Kloda Junkera, kurš vadīs ES galotņu tikšanos, centienos panākt kompromisu starp ES lielvalstīm iezīmējusies tikai viena pozitīva lieta. No četrām ES vecajām lielvalstīm tikai Spānija līdz šim ir paudusi gatavību piekāpties par labu jaunajām ES dalībvalstīm. Spānijas valsts sekretārs ES jautājumos Alberto Navarro ceturtdien publicētā intervijā paziņoja, ka Spānija ir pārāk turīga, lai turpinātu cīnīties par ES attīstības fondu naudu, ziņo portāls EUobserver. Dombrovski maldina ziņu aģentūra
Bens Latkovskis,  NRA  06/11/05     Eiropas Parlamenta deputāts Valdis Dombrovskis caur ziņu aģentūru LETA apvainojis Latvijas Finanšu un Ārlietu ministriju, ka to nepamatoti piekāpīgā nostāja samazina Latvijas iespējas saņemt līdzekļus no Eiropas Savienības fondiem 2007.–2013. gada finanšu perspektīvā. Izrādījās, ka V. Dombrovska apvainojumi ir balstīti uz kļūdainu un nepārbaudītu informāciju.
Eiroparlamenta deputāts no partijas Jaunais laiks V. Dombrovskis vakar bija paredzējis Saeimas Eiropas lietu komisijā sniegt ziņojumu par Latvijas Finanšu un Ārlietu ministrijas kaitniecisko nostāju sarunās ar Eiropas Komisiju (EK). Pēc V. Dombrovska versijas, Latvijas puse esot nevajadzīgi piekāpusies sarunās par līdzekļu apjomu, kādu mēs varētu saņemt no ES fondiem nākamajā finanšu perspektīvā no 2007. līdz 2013. gadam. Tomēr sēdes laikā, tiekoties ar finanšu ministru Oskaru Spurdziņu un ārlietu ministrijas pārstāvi, atklājās, ka satraukumam nav pamata, jo V. Dombrovskis, būdams Briselē, maldīgo informāciju ieguvis internetā no portāla TVnet, kas atsaucies uz ziņu aģentūru LETA. 
Kā Neatkarīgajai pastāstīja V. Dombrovskis, viņu satraukusi ziņa, ka Finanšu ministrija un Ārlietu ministrija atbalsta ierobežojumus saņemt no ES palīdzības fondiem ne vairāk kā 4% no valsts nacionālā ienākuma. Latvijas pozīcija līdz šim bija, ka šis ierobežojums nav atbalstāms. No vienas puses, ir apsveicami, ka eirodeputāts, uzzinot satraucošo ziņu, steidz uz Saeimu glābt, kas glābjams, taču, no otras, nekas viņu netraucēja sazināties ar kolēģiem tieši, nevis paļauties uz ziņu aģentūru informāciju, kas ne vienmēr ir patiesa. Jāatgādina, ka šobrīd notiek intensīvas sarunas starp ES dalībvalstīm par metodoloģiju, pēc kādas tiks aprēķināti palīdzības apjomi, kādus saņems atsevišķas ES dalībvalstis. Ja tiks pieņemta EK piedāvātā metodoloģija, tad Latvija no 2007. līdz 2013. gadam saņems no ES fondiem 3,4 miljardus eiro, bet pašreiz prezidējošās Luksemburgas priekšlikums paredz Latvijai palīdzību par vairākiem simtiem miljonu eiro lielāku.
Lietu sarežģī tas, ka vienošanās starp Eiropas Padomi, kurā ir pārstāvētas dalībvalstu valdības, un EK jāpanāk līdz šā gada 1. jūlijam, kad par prezidējošo valsti kļūs Lielbritānija. Pēdējā ir aktīvākā pretiniece jebkādām izmaiņām pašreizējā budžeta aprēķina un sadales mehānismā. Kā Neatkarīgajai atzina O. Spurdziņš, izskatās, ka līdz 1. jūlijam izdosies vienoties par Latvijai izdevīgākajiem nosacījumiem, jo neoficiāla informācija vēsta, ka Luksemburgas priekšlikumi tiks atbalstīti un jebkurām runām, ka Latvija ir gatava kaut kur piekāpties, nav ne mazākā pamata. Sākas ES nākotnei izšķiroša nedēļa 
Sanita Jemberga Briselē,  Diena  06/13/05    Budžeta kauja nedaudz ēnā atstājusi jautājumu, ko darīt ar smagi ievainoto Eiropas konstitūciju.
Luksemburgā svētdien sākusies Eiropas Savienības (ES) ārlietu ministru sanāksme ievada vienu no grūtākajām nedēļām organizācijas vēsturē, kad līderiem sammitā nedēļas nogalē jāspēj vienoties gan par budžetu, gan komā esošās konstitūcijas nākotni, pretējā gadījumā riskējot iegrūst ES vēl dziļākā krīzē. 
ES politiskais veterāns un Luksemburgas premjers Žans Klods Junkers, kuram būs vajadzīgi visi diplomātijas spēju uzkrājumi, pirms galotņu sanāksmes brīdinājis, ka vienošanās par 2007.—2013.gada budžetu ir nepieciešama ne tikai praktisku iemeslu dēļ, bet arī tāpēc, lai "pašreizējo sarežģīto situāciju nepārvērstu par pilna apjoma krīzi". Politiķi baidās, ka pēc Eiropas pamatu sagrīļošanās pēc franču un nīderlandiešu "nē" dubultsitiena konstitūcijai tā nevar atļauties vēl vienu fundamentālu satricinājumu. Turklāt ES izpildvara — Eiropas Komisija — brīdinājusi, ka vienošanās neesamība kavēs budžeta programmu sagatavošanu un galvenās cietējas būs jaunās valstis, kas nesaņems vairāk naudas struktūrfondos. Luksemburgas ministrs Nikolass Šmits norādījis, ka darījums ir "iespējams, bet ļoti grūts".
Gan Vācija, kas ir lielākā neto maksātāja ES budžetā, gan Spānija, kas ir lielākā struktūrfondu saņēmēja, likušas manīt, ka tās ir gatavas kompromisiem ar nacionālajām interesēm, pastiprinot cerības uz budžetam labvēlīgu iznākumu. 
Tāpēc daudzi uzskata, ka atslēga ir Lielbritānijas rokās un par galveno budžeta klupšanas iemeslu varētu kļūt Mārgaretas Tečeres 1984.gadā izcīnītā britu atlaide, tagad gandrīz pieci miljardi eiro gadā, kas ir kompensācija par mazo summu, ko tā saņem no ES lauksaimnieku maksājumos. Kad to ieviesa, Lielbritānija bija trešā nabadzīgākā ES valsts un bija ceļā uz liela neto maksātāja statusu (valstis, kas iemaksā vairāk nekā saņem no ES). Taču tagad tā ir jāfinansē daudz nabadzīgākajām Austrumeiropas valstīm, un, nekam nemainoties, atlaides lielums nākamajā budžetā pieaugtu vairāk nekā par 50% un sasniegtu 7,1 miljardu gadā, no kuriem, piemēram, Latvija maksātu vidēji 13 miljonus eiro. 
Briti aizstāvas, ka atlaide ir attaisnojama, jo pat ar to viņi budžetā maksā divarpus reižu vairāk nekā franči, un bez tās summa būtu 15 reižu lielāka. Tomēr viņi ir vieni pret 24, un ietekmīgākie ES spēlētāji gandrīz ik dienas aicina britus, kas publiski, bet ne sarunās, draudējuši ar veto, izrādīt kaut nedaudz piekāpības. Britu medijiem sammitu portretējot kā divu titānu — Tonija Blēra un Žaka Širaka — sadursmi un vārdu karam starp Londonu un Parīzi pagājušajā nedēļā uzkarstot ik dienu arvien vairāk, novērotāji uzskata, ka tas kompromisa iespēju ir samazinājis vēl vairāk. Turot aizdomās Ž.Širaku par mēģinājumu ar traci ap britu atlaidi novērst uzmanību no Francijas referenduma "nē" krīzes, T.Blērs paziņoja, ka būs gatavs apspriest atlaidi, ja paralēli tiks runāts arī par Vācijas un Francijas 2002.gadā panākto vienošanos, kas padara gandrīz neaizskaramus vairāk nekā 40% katra gada budžeta jeb šogad 49 miljardus eiro lauksaimnieku maksājumos, no kuriem Francija ir lielākā ieguvēja. Ž.Širaks noraidīja jebkādu sarunu sākšanu par to.
Britu atlaide aizēnojusi nopietnas problēmas, ko var sagādāt arī citi. Nīderlande, kas pēc iedzīvotāju skaita ir lielākā maksātāja ES budžetā, draudējusi bloķēt darījumu, kurā tās iemaksas nebūs samazinātas. Tā kā šis faktors bija būtisks debatēs pirms referenduma, nepopulārais premjers Jans Peters Balkenende nebūs piekāpīgā omā. Ar veto draudējusi arī Itālija, ja samazina palīdzību tās dienvidu reģioniem, taču EK norādījusi, ka šī ir vienīgi valstu taktika un patiesās kārtis parādīsies sarunās. Lai gan svētdienas vakarā par budžetu pēdējo reizi pirms sammita runāja ārlietu ministri, nekāds progress netiek gaidīts un par svarīgāku tiek uzskatīta otrdien gaidāmā T.Blēra tikšanās ar Ž.Junkeru un Ž.Širaku. 
Budžeta kauja nedaudz ēnā atstājusi jautājumu, ko darīt ar smagi ievainoto Eiropas konstitūciju. Lai gan ratificējušo valstu līderi un sakāves pazemotais Ž.Širaks aicinājuši ratifikāciju turpināt, diplomāti min, ka briti, Ziemeļvalstis un dažas Centrāleiropas valstis varētu aicināt uz 6—12 mēnešu "pārdomu periodu", jo pēc diviem "nē" atbalsta kritumu konstitūcijai piedzīvo visas atlikušās valstis, un līderi baidās par nākamo "nē" graujošo ietekmi uz Eiropas ideju. Vairāki no viņiem arvien skaļāk atgādina, ka tagad Francijas un Nīderlandes līderu pienākums ir paziņot, ko viņi grasās darīt, proti, vai tiks rīkoti atkārtoti referendumi, kas būtu politiska pašnāvība. Tāpēc, visticamāk, ratifikāciju referendumos iesaldēs un problēmu nevis atrisinās, bet vienkārši atliks.

Eiro grimst arvien dziļāk
Bens Latkovskis,  NRA  06/14/05     Valūtu tirgū valda apbrīnojama vienprātība par to, ka eiro atrodas nokautā un atkal uzrausties kājās tam tik drīz neizdosies.
Vakar eiro attiecībā pret dolāru atkal nokritās līdz pēdējo deviņu mēnešu minimumam – 1,2036 dolāriem par eiro. Tirgus dalībnieku vidū reti kāds šaubas, ka robežas 1,20 pārvarēšana ir tikai laika jautājums. Tehniskās analīzes rāda, ka eiro kritiens varētu atdurties pret 1,1950, taču tas nenozīmē, ka pēc īslaicīga atspēriena augšup eiro nevarētu nokristies vēl zemāk.
Vienotajai valūtai kārtējo spērienu deva raksts Lielbritānijas avīzē Times, kurā tika izteikti minējumi par Eiropas centrālās bankas (ECB) nodomiem samazināt bāzes procentu likmes līdz vienam procentam vai pat vēl zemāk. 
"Sen nav bijusi tāda vienprātība par to, kas notiek tirgū. No eiro ir novērsušies pat pēdējie tās fani. Ir izveidojusies gluži paradoksāla situācija. Parastās korelācijas ir pazudušas. ASV akciju un obligāciju cenas kāpj vienlaikus ar dolāra kāpumu, kaut parasti valūtas vērtības kāpums izraisa vērtspapīru cenu kritumu. Vēl paradoksālāk, ka vienlaikus ar dolāru kāpj zelta cena," izbrīnu neslēpj Parex Asset Management tirgus analīžu daļas vadītājs Zigurds Vaikulis. Viņš gan brīdina no priekšlaikus pieņēmumiem, jo vēl decembrī situācija bija līdzīga, tikai tad bezdibenī krita dolārs, un analītiķi jau runāja par drīzu 1,40 un pat 1,50 līmeņa sasniegšanu. Tagad runā par to, ka eiro varētu drīzumā nokristies līdz 1,15 vai pat 1,10, lai gan vairākums lielo investīciju kompāniju joprojām prognozē, ka eiro gada beigās būs vērtīgāks nekā tagad.
Arī bijušais Federālo rezervju sistēmas vadītājs Alans Blinders prognozē, ka ilgtermiņā dolāru gaida lēns, nesteidzīgs vērtības kritums. Cerības uz kompromisu par ES budžetu neaug 
Sanita Jemberga,  Diena  06/14/05    Pēdējā Eiropas Savienības ārlietu ministru sanāksme pirms nedēļas nogalē gaidāmās izšķirīgās līderu sanāksmes par budžetu nedeva daudz pamata cerībām, ka vienošanos izdosies panākt, Lielbritānijai turpinot skarbu vārdu apmaiņu ar Franciju par tās budžeta atlaidi un Nīderlandei negaidīti asi pieprasot samazināt tās devumu ES budžetā. 
"Tas ir liels izaicinājums. Vai mēs varam tikt ar to galā — laiks rādīs," žurnālistiem teica Vācijas ārlietu ministrs Joška Fišers. Vācija, kas ir lielākā maksātāja ES budžetā pēc iemaksu lieluma, likusi manīt, ka tā ir gatava piekāpties, ja to pašu dara pārējie. Taču britu ārlietu ministrs Džeks Strovs, aizstāvot britu tiesības ik gadu saņemt atpakaļ no ES 4,6 miljardus eiro, kas vairāk nekā divkāršotos nākamajā 2007.— 2013.gada budžetā, paziņoja, ka ir "maldīgi" uzskatīt to par galveno problēmu. "Atlaide ir tikai simptoms fundamentāli nepareizai budžeta sistēmai, kur Lielbritānija saņem uz cilvēku vismazāk, jo mūsu lauksaimniecība ir efektīva un relatīvi maza," viņš teica presei. Briti prasa, lai paralēli sarunām par atlaidi atsāktos sarunas par lauksaimniecības subsīdijām, kam Francija kategoriski atsakās piekrist. 
Taču diplomāti atzīst, ka sarunās divas galvenās problēmas ir britu atlaide un Nīderlande, kas atsakās būt par lielāko maksātāju ES budžetā, ja rēķina pēc iedzīvotāju skaita. Tā kā Nīderlandes iemaksu netaisnīgums ES budžetā bija starp galvenajiem iemesliem "nē" kampaņai pret konstitūciju, valdībai ir maz iespēju atkāpties no prasības.
Taču Latvijas ārlietu ministrs Artis Pabriks nebija zaudējis optimismu. "Visi norāda, ka ir gatavi kaut kādam kompromisam, bet neviens nav gatavs būt pirmais. Atslēga ir Nīderlandes, Francijas un Lielbritānijas rokās," teica A.Pabriks. Viņš vēlreiz apliecināja, ka Latvija vēlas redzēt budžeta pieņemšanu 16.—17.jūnija sanāksmē, jo, "lai kā man šī pozīcija parasti nepatiktu, mūs šis budžets apmierina un labāka piedāvājuma var nebūt".
ES ārlietu ministri nevienojās par kopēju viedokli, ko tālāk darīt ar ES konstitūcijas ratifikāciju, atstājot lēmumu līderu rokās, lai gan ticamākais esot scenārijs ratifikāciju pagarināt līdz, piemēram, 2008.gada beigām un katrai valstij ļaut izvēlēties savu ceļu. 
Taču pirmais upuris upes virziena maiņai ES jau ir iezīmējies — šis būs pirmais sammits, kura secinājumos uzkrītoši iztrūkst agrākā lepnuma, proti, ES paplašināšanas. Nespējot vienoties, kuras valstis un kā pieminēt, valstis vienojušās vienā teikumā atgādināt agrākās apņemšanās un solīt to atcerēties, bet ne ar vārdu neminēt Horvātiju, Turciju vai Balkānu valstis, kas gaida rindā pie entuziasmu zaudējušās savienības durvīm.

Latvijas izdevumi aizsardzībai mazāki par NATO prasībāmDELFI  06/14/05     NATO eksperti aprēķinājuši, ka solīto 2% vietā no iekšzemes kopprodukta (IKP) patiesībā Latvija aizsardzībai tērē tikai 1,3 % no IKP. Šis fakts atklāts īpašā NATO aizsardzības ziņojumā, kas ir alianses svarīgākais ikgadējais pašvērtējums, ziņo “Latvijas avīze” (LA). 
40 miljonus latu jeb gandrīz ceturto daļu no Latvijas aizsardzības gada budžeta valdība patiesībā tērējusi robežsardzei, Latvijas Bankas apsardzei un drošības policijai, norāda laikraksts. 
NATO ģenerālsekretārs Jāps de Hops Shēfers šo faktu komentēja šādi: “Es negribētu nosodīt īpaši Baltijas valstis, jo par maz naudas tērē arī citas valstis. Tomēr vienlaikus es gribētu, lai valdības dzird manu ļoti kritisko toni, kad es saku – tas ir par maz!” 
Tiekoties ar NATO ģenerālsekretāru Jāpu de Hopu Shēferu, Latvijas premjerministrs Aigars Kalvītis jau esot devis solījumu divos gados pacensties šo kļūdu labot un palielināt aizsardzības budžetu līdz 2% no IKP, ziņo LA. 
Arī salīdzinot ar citām alianses jaunajām dalībvalstīm, Latvijas reālie tēriņi aizsardzībai ir vismazākie. Arī Lietuva 2% vietā reāli tērē 1,4% no IKP, Igaunija -1,6% no IKP, Slovākija - 1,8% no IKP, Slovēnija - 1,6% no IKP. Divas citas NATO jaunās dalībvalstis izceļas ar pretējiem rādītājiem – Bulgārija aizsardzībai 2004. gadā tērējusi pat 2,4 % no IKP, bet Rumānija – 2,2% no IKP, norāda avīze. 
LA ziņo, ka alianses vadošās valsts ASV vēstnieka NATO preses pārstāvis Marks Toners atzina, ka “2% no IKP Amerikai vienmēr bijusi svarīga mēraukla. Tas norāda, ka valsts ir nopietns NATO partneris un rūpējas par savu drošību.” Tikmēr Latvijas vēstnieks ASV Māris Riekstiņš, kurš ir arī bijušais Latvijas un NATO iestāšanās sarunu vadītājs, piemetina, ka “ASV valdības acīs mūsu uzticamība nemazināsies, jo par spīti finansiālām grūtībām mēs piedalāmies militārā misijā Irākā un grasāmies iesaistīties arī NATO miera uzturēšanas misijā Afganistānā”. 
“NATO, protams, nevar sodīt savu dalībvalsti Latviju, taču vēl bīstamāks par jebkādu sodu ir trieciens Latvijas tēlam kā uzticamam partnerim,” LA skaidro kāds augsts diplomāts. 
Latvijas pārstāvji taisnojas, ka prasība – divi procenti no IKP aizsardzībai – neesot rakstīta nevienā iestāšanās dokumentā, kuru Latvija parakstījusi, turklāt palielināt aizsardzības izdevumus jau desmit gadus solot gandrīz visas NATO dalībvalstis. Salīdzinot ar ASV, kas aizsardzībai tērē 4% no IKP, Eiropas valstis ir pieticīgākas – Luksemburga 0,8%,Beļģija 1,2%, Spānija 1,3% un Vācija 1,4%, Aizsardzības ministrijas valsts sekretāra vietnieks Jānis Karlsbergs stāsta, ka Latvijā šogad tēriņi aizsardzībai pieaugs līdz 1,45% no IKP un tas apliecinot pašu galveno – “mēs apzināmies šo problēmu un cenšamies kāpināt aizsardzībai plānoto naudu”. 
Pēc LA informācijas, Latvijas Aizsardzības ministrija cer līdz šim “ietaupītos” 40 miljonus latu izcīnīt jaunu ieroču iepirkšanai. “Par 40 miljoniem latu tuvākajos gados mēs varētu apmācīt un apbruņot ar moderniem ieročiem to 3000 vīru brigādi, kas mums līdz 2008. gadam jāsagatavo kā Latvijas daļa NATO kopējos spēkos,” LA skaidro kāds Aizsardzības ministrijas pārstāvis. 
NATO aizsardzības ministriem izskatīšanai sagatavotais ziņojums kritizē ne tikai nepareizo valstu militāro grāmatvedību, bet tieši sasaista to ar kaujas (ne)spējām. Latvijas militārās spējas novērtētas ar “apmierinoši”, kas, pēc kāda NATO pārstāvja skaidrojuma, ir “stabils divnieks piecu ballu sistēmā”. Šāda atzīme piešķirta, izvērtējot nevis NATO operācijām sagatavotās elites vienības, bet Nacionālo bruņoto spēku kaujas spējas kopumā, ziņo LA. 
Šis ir pirmais ikgadējais ziņojums, kurā iekļauti dati arī par Latviju un sešām citām pagājušajā gadā NATO uzņemtajām valstīm. Pirmo reizi ziņojumā redzami arī dati par to, cik daudz budžeta līdzekļu militārajām programmām tērē Krievija – 3,1% no IKP jeb 16 miljardus dolāru. Salīdzinājumam – ASV gadā tērē 462 miljardus dolāru, norāda laikraksts. 
Latvija gatavojas finanšu cīņām Briselē
Bens Latkovskis,  NRA  06/15/05     Nedēļas nogalē paredzētā Eiropas Savienības galotņu tikšanās gaidāma neiedomājami spraiga. Līdztekus ES konstitucionālajai krīzei strupceļā nonākušas arī sarunas par ES finanšu perspektīvu no 2007. līdz 2013. gadam.
Šīs tikšanās rezultāti ir ļoti svarīgi Latvijai, jo tieši piektdien pieņemtie lēmumi noteiks, cik lielas finanšu injekcijas saņems Latvijas tautsaimniecība nākamo astoņu gadu laikā. Latvijas politiķiem pirms šīs tikšanās jāatrota piedurknes, jo arī tos gaida smagas cīņas. Vakar Latvijas politiskā stratēģija tika izstrādāta valdības sēdes slēgtajā daļā. Kā Neatkarīgajai uzsvēra finanšu ministrs Oskars Spurdziņš, gaidāmā galotņu tikšanās ir salīdzināma ar pokera spēli, tāpēc priekšlaikus atklāt kārtis būtu pilnīgi nepiedodami. 
No Latvijas viedokļa svarīgākais jautājums ir – pēc kādas metodoloģijas tiks aprēķināts palīdzības apjoms, ko jaunās dalībvalstis saņems no ES fondiem. Šobrīd ES prezidējošās valsts Luksemburgas piedāvātais variants Latvijai ir visizdevīgākais, Neatkarīgajai pavēstīja premjera padomnieks ekonomiskajos jautājumos Aigars Štokenbergs. Šis variants paredz, saglabājot palīdzības griestus 4% apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP), ikgadējo palīdzības apjomu palielināt atbilstoši katras valsts IKP pieaugumam. Cits variants paredz šo palielinājumu aprēķināt pēc jauno dalībvalstu vidējā IKP pieauguma, kurš pēc pašreizējiem aprēķiniem ir 4,1% gadā. 
Kā norāda A. Štokenbergs, Latvijai IKP pieaugums patlaban ir 7,4%. Tas nozīmē, ka palīdzības apjoma pieaugums Luksemburgas piedāvātajā variantā Latvijai ir lielāks, nekā pieņemot otru variantu, kuru kā optimālo iepriekš atzina Eiropas Komisija. A. Štokenbergs neredz jēgu turpināt uzstāt uz to, lai tiktu atcelti palīdzības griesti 4% apmērā no IKP, jo šādu mērķi sasniegt nav reāli. Pēc premjera padomnieka vārdiem, šobrīd daudz būtiskāk ir veidot labu saspēli ar galvenajiem laukuma spēlētājiem, Franciju, Vāciju, Lielbritāniju, Nīderlandi un citiem. Katrai no šīm valstīm ir savas intereses, un, atbalstot tās interesējošos jautājumos, pretī var saņemt atbalstu mūs interesējošajos jautājumos.
Eiropas parlamenta deputāts Guntars Krasts sarunā ar Neatkarīgo atzina, ka šobrīd jautājumā par nākamo ES finanšu perspektīvu neskaidrību ir tik daudz, ka runas par gaidāmās galotņu tikšanās rezultātu ir vienīgi tukša prātuļošana. "Varbūt vienīgi tad, ja jūs runātu pie viena galda ar Toniju Blēru, Gerhardu Šrēderu, Žaku Širaku, kāda skaidrība rastos," jokojot stāsta G. Krasts. Viņš uzskata, ka pagaidām publiskajā telpā visi demonstrē nelokāmību, bet politika ir kompromisu māksla un gan jau kompromiss tiks panākts. Pēc G. Krasta domām, ļoti būtiska varētu būt Nīderlandes nostāja, kuras premjeram pēc negatīva balsojuma par ES konstitūciju "nācies parādīt ārkārtīgu cietumu". Nīderlandei ir lielākās iemaksas ES budžetā uz vienu iedzīvotāju, un tagad šī valsts vēlas samazināt savas iemaksas. Ja pagājušonedēļ Eiroparlaments Strasbūrā pieņēma rezolūciju, kura atbalsta iemaksas ES budžetā 1,14% no katras valsts IKP, tad Nīderlande šobrīd strikti iestājas par 1% kā maksimumu.
Pēc G. Krasta domām, Latvijai ir ļoti mazas iespējas ietekmēt budžeta pieņemšanas rezultātus, taču tas nenozīmē, ka, veiksmīgi sadarbojoties ar citām valstīm, nevar panākt mums labvēlīgus rezultātus.
Krievija pauž apmierinājumu par Kiršteina atkāpšanos un cer uz dialoga atsākšanuLETA  06/15/05    Krievijas Valsts domes ārlietu komitejas priekšsēdētājs Konstantīns Kosačovs trešdien pauda "dziļu apmierinājumu" par Latvijas parlamenta Ārlietu komisijas vadītāja Aleksandra Kiršteina atkāpšanos no amata. 
"Šeit nav runa par personību, galvenā problēma ir tajā, ka Latvijas parlamentā toni nosaka nacionālie spēki, kurus personificē Kiršteins," sacīja Kosačovs. 
Viņš pavēstīja, ka Krievija būs gatava uz starpparlamentu dialoga atsākšanu, kad Latvijas Saeima atrisinās radušos problēmu sakarā ar Krievijai izvirzītajām teritoriālajām pretenzijām. 
"Mēs esam gatavi uz dialogu. Dialogs ir labāks nekā tā trūkums. Tomēr mēs gaidām no Latvijas kolēģiem aktivitātes mezgla atsiešanai, kuru viņi paši ir samudžinājuši. Ar to es domāju deklarāciju par teritoriālajām pretenzijām Krievijai. Un mēs tagad ar interesi gaidīsim, kad Latvijas parlamentārieši izkulsies no šīs situācijas. Kad viņi atrisinās šo juridisko problēmu, mēs būsim gatavi atsākt dialogu starp parlamentiem," klāstīja Kosačovs. 
Viņš piebilda, ka "Latvijas politiķi savu Baltijas kolēģu vidū izceļas ar stingrumu un nekonstruktīvu pieeju". 
Kosačovs atzina, ka arī Krievijas parlamentā ir "nacionālistiski noskaņoti spēki, bet viņi nenosaka toni politikā un nav noteicošie spēki". 
"Problēma ne tik daudz ir viedokļu atšķirībā cik pieejā problēmas risināšanā. Piemēram, situācija ar Igauniju šajā jomā ir pavisam citāda - neskatoties uz nevienprātību, dialogs starp Maskavu un Tallinu attīstās," minēja plotiķis. 
Kā ziņots, pie Saeimas frakcijām nepiederošais deputāts Aleksandrs Kiršteins trešdien atkāpās no Saeimas Ārlietu komisijas priekšsēdētāja amata. Viņa vietā Ārlietu komisijas deputāti trešdien vienbalsīgi ievēlēja Tautas partijas (TP) frakcijas deputāti Vairu Paegli. 
ASV vēstniecei neizprotama interese par Rīgas ostuSandris Vanzovičs,  NRA  06/16/05    ASV vēstniece Latvijā Ketrina Toda Beilija nesaprotamu iemeslu dēļ lielāko interesi mūsu valstī izrāda par Rīgas brīvostu.
Neatkarīgās rīcībā nonākusī viņas brīvostas apmeklējuma programma liek domāt, ka vēstniecei ir vai nu slikti padomdevēji, vai arī viņa uz brīvostu devusies ne tikai valsts interešu vadīta. Nedēļas sākumā ASV vēstniece K. Toda Beilija divas stundas bija veltījusi Rīgas brīvostas apmeklējumam. "Centrālais jautājums – sūtījumu drošība, jo pēc pārbaudēm Rīgas ostā konteineri tieši nonāk ASV teritorijā," teikts vizītes sagatavotāju programmā. Par to neizpratni izteica Rīgas brīvostas valdes priekšsēdētājs Andris Ārgalis, kurš norādīja, ka kravas uz ASV no Rīgas sūta visai minimālā daudzumā, turklāt arī tad vispirms uz Roterdamas ostu, kur tās atmuitošanu veic ASV speciālo dienestu cilvēks
Taču šis nav vienīgais minētās vizītes ostā punkts, kas liecina, ka K. Todai Beilijai bijuši slikti padomdevēji, kas radījuši aplamu priekšstatu par Rīgas ostā notiekošo. ASV puse vēlējusies pievērst pastiprinātu uzmanību arī "pasažieru termināļa zemajai kvalitātei un ierobežotajai pasažieru un kruīzu kuģu satiksmei", "konteineru terminālim, jo, lai arī kravu apgrozījums kopumā pieaug, konteineru pārkraušanas apjomi samazinās", un "ostas attīstībai kopumā", kas pašlaik "koncentrējas uz izejvielu un pirmatnējo materiālu tranzītu", lai gan, pēc amerikāņu domām, "ostai paralēli tranzīta operācijām ir jāattīsta ražošana, kurā tiktu radītas preces ar augstu pievienoto vērtību". Jāpiebilst, ka kravu apgrozījums ostā pieaug, savukārt norādes par ražotņu izveidošanas nepieciešamību vispār neiztur nekādu kritiku – pašlaik ostas teritorijā darbojas aptuveni 20 uzņēmumu.
Neatkarīgās informācijas avoti izteica pieļāvumu, ka vēstnieci kāds vienkārši nepareizi apgaismojis par notiekošo ostā: viņa pat preses brīfingā ieradusies jau ar iepriekš sagatavotu ziņojumu, kurā bijušas tikai vispārīgas frāzes, bet nav bijis nekā konkrēta par redzēto ostā. Par ticamāko šo apgaismotāju aizkulisēs minēts partijai Jaunais laiks pietuvinātais Sols Bukingolts, kas savulaik mēģinājis tikt pat brīvostas valdē kā stividorkompāniju pārstāvis. Oficiāla apstiprinājuma šai versijai gan nav.
Interesanti, ka jau aprīļa sākumā, tiekoties ar tikko ievēlēto Rīgas mēru Aivaru Aksenoku, K. Toda Beilija izteica cerību, ka "mainīsies attieksme pret uzņēmējiem brīvostā, tiks nodrošināta caurskatāmība un atklātība brīvostas darbībā un labvēlīga uzņēmējdarbības vide tajā". Nav novērots, ka viņa tikpat dzīvi interesētos arī par citiem galvaspilsētas uzņēmējdarbības notikumiem.

Valdībā, partijās un tiesas lietās...

Prokuratūra pēta, vai KNAB vadītājs drīkst vienlaikus arī būt pasniedzējs sešās augstskolās 
Irina Jesina,  Diena  06/11/05    Ģenerālprokuratūra pēc bijušā prokurora Gunta Akmeņkalna iesnieguma pārbauda, vai pretkorupcijas biroja šefs Aleksejs Loskutovs nav interešu konfliktā, apvienojot šo amatu ar pasniedzēja darbu sešās augstskolās. Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojam (KNAB) ir jāpārbauda augstskolu vadītāju darbība, tāpēc KNAB priekšnieks nav tiesīgs stāties pie viņiem darbā par pedagogu un gūt sev labumu, uzskata G.Akmeņkalns. 
A.Loskutova komentāru piektdien iegūt neizdevās — KNAB preses dienestam ar viņu neizdevās sazināties, jo viņš atradās komandējumā Somijā.
Kā Dienai apstiprināja Ģenerālprokuratūras preses pārstāvis Andrejs Vasks, iesniegums par A.Loskutova darba KNAB apvienošanu ar darbu augstskolās ir saņemts 1.jūnijā un pārbaudes rezultāti varētu kļūt zināmi pēc mēneša. Paralēli prokuratūrai A.Loskutova amatpersonas deklarāciju patlaban analizē arī Valsts ieņēmumu dienests (VID), kas savus secinājumus jaunnedēļ paziņos KNAB pārraugam premjeram Aigaram Kalvītim (TP), Dienu informēja VID preses sekretāre Agnese Grīnberga. 
Jau rakstīts, ka A.Loskutovs pērn lasījis lekcijas Latvijas Universitātē, Latvijas Policijas akadēmijā, Daugavpils universitātē, biznesa institūtā RIMPAK Livonija, Biznesa augstskolā Turība un Baltijas Krievu institūtā, par to kopumā saņemot 13 107 latus. Savukārt KNAB viņa alga bija 18 183 lati. Pašlaik viņš turpina lasīt lekcijas un vadīt zinātniskos darbus minētajās augstskolās. 
Lai novērstu iespējamo A.Loskutova interešu konfliktu, G.Akmeņkalns vēl aprīlī vērsies pie Valsts prezidentes, lūdzot viņu ierosināt grozījumus interešu konflikta likumā, liedzot KNAB amatpersonām darbu birojā savienot ar pedagoga darbu, lai netiktu apšaubīta korupcijas apkarotāju neitralitāte, pārbaudot savu darba devēju — arī amatpersonu deklarācijas un darbību. Toreiz komentējot G.Akmeņkalna ierosinājumu, A.Loskutovs Dienai norādīja, ka tas esot vērsts personiski pret viņu un ka desmitiem augsti kvalificētu tiesību speciālistu strādā Satversmes tiesā, Augstākajā tiesā un apgabaltiesās. 
Valsts prezidentes padomniece likumdošanas jautājumos Sandra Kukule Dienai teica, ka G.Akmeņkalna vēstulē trūkuši argumenti par interešu konflikta aizdomu pamatotību un ka viņam ieteikts vērsties pie likumdevējiem — Saeimas Pretkorupcijas komisijas.

Nodibināta partija 'Jaunie demokrāti' 
LETA  06/11/05    Sestdien Lielupes Zinātnes namā notika partijas "Jaunie demokrāti" (JD) dibināšanas kongress, kurā piedalījās 205 jaunās partijas dibinātāji. 
Par partijas valdes priekšsēdētāju ievēlēts Saeimas deputāts, bijušais iekšlietu ministrs Māris Gulbis. 
Saskaņā ar partijas statūtiem, partijas priekšsēdētājs tika vēlēts aizklātā balsojumā no iepriekš atklātā balsojumā ievēlētajiem 11 valdes locekļiem. 
Kopumā tika izsniegtas 195 vēlēšanu zīmes, no kurām par derīgām tika atzītas 139. Par Māri Gulbi kā partijas valdes priekšsēdētāju nobalsoja 117 JD dibināšanas kongresa dalībnieki. 
Gulbis atzina, ka JD deklarētie mērķi ir ļoti līdzīgi partijas "Jaunais laiks" (JL) mērķiem, jaunās partijas dibinātāju vidū ir arī vairāki bijušies JL biedri. 
"JL ir tāda demokrātijas izpratne, lēmumu pieņemšanā, ka es šajā partijā nespēju realizēt savas ieceres," atzina Gulbis. 
JD līderis veltīja visai asus vārdus pašreizējai valdošajai koalīcijai. JL, pēc Gulbja teiktā, ir raksturīga "mazspēja savu grandiozo ieceru realizācijā. JL "spožums un posts" ir tās līderis Einārs Repše, kurš esot apsēsts ar "pārcilvēka sindromu". 
Tautas partija, kas sevi deklarē, kā "superprofesionālu komandu", Pēc Gulbja teiktā, domā galvenokārt tikai par savu ekonomisko interešu apmierināšanu un prot ļoti veikli apmuļķot gan vēlētājus, gan citus politiskās sadarbības partnerus. 
Lai arī JD dibināšanas kongresu kā viesis bija ieradies Zaļo un zemnieku savienības (ZZS) Saeimas frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis, Gulbis kritiskus vārdus veltīja arī ZZS, kura viņaprāt, ir bez reālas lauku cilvēku pārstāvniecības. 
Latvijas Pirmā partija, savukārt vārdos aizstāvot kristīgās vērtības, bet būtībā, ir "lielisks privātā biznesa projekts" norādīja Gulbis. 
Kongresā runu teica, arī bijušais Veselības ministrs Rinalds Muciņš kurš atgādināja, ka "runas ir skaistas, bet jābūt reāliem darbiem". Muciņš pauda cerību, ka Lielais janiešu skaits JD dibinātāju vidū sekmēs "jaunas komandas izveidošanu. 
Kongresā runāja arī bijušais JL biedrs un partijas himnas autors Ints Birzkops, kurš pauda viedokli, ka Latvijas kultūrā ir iestājusies dziļa krīze tāpēc, ka laukos ir likvidēti daudzi mazie kultūras nami. Birzkops jau šoruden solīja realizēt pilotprojektu, kura laikā kādā miestiņā atjaunotu kultūras nama darbību. 
JD dibināšanas kongresā daudzkārt tika piesaukts vārds "demokrātija" un solīts veco demokrātiju "attīrīt no samazgām. Piemēram, JD valdes loceklis Andris Pudāns kā spilgtu "vecās demokrātijas" piemēru minēja ASV prezidenta Džordža Buša gājienu pie Brīvības pieminekļa, kur viņu sveica "100 aktieri, kam bija jātēlo tauta". 
Savukārt bijušais Ceļu policijas priekšnieks, JD valdes loceklis Visvaldis Puķīte pauda viedokli, ka "NATO naudas pietiek, tāpēc Latvijai nav jātērē milzīgi līdzekļi bruņojuma iegādei." Puķīte teica, ka viņš cilvēciski jūt līdzi Irākas tautai, tomēr neuzskata, ka Latviešu karavīri būtu jāsūta nodrošināt demokrātiju Irākā. 
Puķīte mudināja savus jaundibinātās partijas biedrus aktīvi rīkoties, un šo aktīvo rīcību formulēja: "jāņem rokās kāds smags priekšmets un jāizdara kaut kas neatgriezenisks." 
Augusts Brigmanis, neraugoties uz kritiku, uzsvēra, ka sabiedrībā ir pieprasījums pēc centriskas pragmatiskas pozīcijas. Sabiedrība kopumā esot radikalizējusies un sadalījusies "krievos un latviešos, labējos un kreisajos, bagātajos un nabagajos". 
Brigmanis arī solīja Saeimā aizstāvēt no JL aizgājušos par JD dibinātājiem kļuvušos deputātus Māri Gulbi un Ināru Ostrovsku, lai neviens viņiem neiedrošinātos darīt pāri. 
JD statūtos teikts, ka šī partija "ir demokrātiska, labēja politiskā partija", kuras mērķi un uzdevumi ir "nodrošināt iedzīvotāju labklājību, personisko brīvību un drošību, saglabāt nācijas garīgās vērtības, veicināt Latvijas uzplaukumu izglītībā, zinātnē, ekonomikā un tautsaimniecībā, rūpēties par Latvijas iekšējo un ārējo drošību". 
Kongresā tika pieņemts arī JD programmas uzmetums, kuru viens no partijas dibinātājiem - bijušais prokurors Guntis Akmeņkalns nosauca par "partijas dvēseli". 
Vienu lapaspusi garajā programmā tiek deklarēts, ka JD vērtības politikā būs "valsts un pilsoņa labvēlīga partnerība", kas nozīmē, ka visi likumi un noteikumi ir skaidri saprotami un tiek pielietoti pilsoņu interesēs, minimālu birokrātiju ar maksimālu efektivitāti, godprātības prezumciju, kad valsts neuzlūko katru pilsoni kā potenciālu likumpārkāpēju, līdzatbildību un varas decentralizāciju, valsts un nevalstisko organizāciju partnerību publisko funkciju pārdalē. 
JD sola iedibināt arī "demokrātisku tiesiskumu". Tas nozīmē cilvēku vienlīdzību likumu priekšā un cilvēka varu pār likumu - maksimālu pilsoņu līdzdalību likumu tapšanā un to darbības izvērtējumā. 
JD programmā tiek deklarēts arī "sociālais pozitīvisms", kas nozīmē, ka valsts ar savu rīcību nepasliktina nevienas iedzīvotāju grupas sociālo stāvokli, efektīvi apkaros nabadzību, nodrošinās vienmērību valsts resursu teritoriālajā sadalījumā un sabiedrības solidāru atbildību par sociālo stabilitāti. 
JD arī vēlas, lai valsts uzņemtos stratēģisko atbildību par savu pilsoņu drošību gan valstī, gan pasaulē, garantētu iespēju iegūt izglītību, veselības aprūpi, veicinātu uzņēmējdarbību perspektīvajās nozarēs. 
JD pieņēma arī Ētikas kodeksu, kurš uzliek partijas biedriem par pienākumu būt laipniem, iecietīgiem un draudzīgiem gan savstarpējā saskarsmē, gan kontaktos ar sabiedrības pārstāvjiem. JD biedri arī "nedrīkst lietot izteikumus, kā arī ķermeņa valodu, kas var aizskart citus personu godu un cieņu", izpaust informāciju, ko partijas valde pasludinājusi par konfidenciālu un aprunāt citus partijas biedrus. 
JD kongresā tika ievēlēta valde 11 cilvēku sastāvā, kuras pilnvaru termiņš ir viens gads. Valdē darbosies Saeimas deputāti Māris Gulbis un Ināra Ostrovska, bijušais žurnāla "Privātā dzīve" žurnālists, tagad Rīgas domes satiksmes departamenta preses sekretārs Andris Pudāns, Vidzemes pastāvīgās šķīrējtiesas šķīrējtiesnese Svetlana Madarāja - Zaķe, bijušais Ceļu policijas priekšnieks Visvaldis Puķīte, Baltijas Starptautiksās šķīrējtiesas šķīrējtiesnesis Juris Eglītis, Latvijas Universitātes Sociālo zinātņu fakultātes studente Māra Majore, SIA "Vision Ekspress Baltija" finašu direktors Kristaps Bergmanis, valsts SIA "Autotransporta direkcijas valdes priekšsēdētāja vietnieks Gints Karlsons, bijušais prokurors Guntis Akmeņkalns un biznesa kontrolieris Andris Zeļonka. 
JD Ētikas kodeksa kontrole tika uzticēta pieciem jauniešiem vecumā no 20 līdz 26 gadiem. Tika ievēlēta arī Revīzijas komisijas trīs cilvēku sastāvā, kurā darbosies arī partijas dibinātāja Māra Gulbja sieva Tīna Gulbe. 
JD biedriem ir pienākums ar pārskaitījumu maksāt partijas kontā biedra naudu, kuras minimālā summa ir viens lats mēnesī, bet maksimālā summa nav noteikta. Gada laikā tā nedrīkst pārsniegt likumā par partiju finansēšanu noteiktos 10 000 latu. 
Jaunie demokrāti grasās grūstīties labējā flangā
Baiba Lulle,  NRA  06/13/05    Jaunu partiju stratēģijā neiztrūkstošā varas kritika un teoretizēšana par demokrātiju bija Jauno demokrātu (JD) partijas dibinātājus vienojošā stīga. 
Par partijas priekšsēdētāju ar pārliecinošu balsu vairākumu tika ievēlēts Māris Gulbis. Atšķirībā no tradicionālās priekšsēdētāja vēlēšanu apstiprināšanas procedūras netika nolasīts un ar kongresa balsojumu apstiprināts balsu skaitīšanas protokols, vienīgi paziņots, ka 
M. Gulbis saņēmis 117 balsis. 
Par partijas ideoloģiju vēl runāt pāragri, jo nedz dibinātāju runās, nedz īsajā partijas programmā netiek iezīmēti ceļi, kādā veidā panākt piesaukto nabadzības, korupcijas "visos līmeņos", inflācijas, birokrātijas, noziedzības, ģimeņu iziršanas mazināšanu, valsts ekonomisko augšupeju, patiesas, sabiedrībai kalpojošas demokrātijas nostiprināšanu. 
Statūtos JD nodēvēti par "demokrātisku, labēju" partiju, bet precīzākas ideoloģiskās nostādnes, ja tādas būs, varētu parādīties vēlāk partijas rīcības programmā. Pagaidām partijas dibinātāji koncentrējās tikai uz vārdu "demokrātija", ko politikas zinātņu maģistrs JD valdes loceklis Andris Pudāns kļūdaini dēvēja par ideoloģiju. 
Valdes locekļi lielākoties nebija lietas kursā par partijas sponsoriem. "Nezinu, kas finansē mūsu partiju, bet neviena partija jau neiztiek bez sponsoriem," atzina jaunākā no valdes loceklēm Māra Majore, kas bija optimisma pilna darboties viņai svarīgās jomās – jauniešu, izglītības un kultūras laukā. M. Gulbis uz Neatkarīgās jautājumu, kas ir tie cilvēki, kuri uzrunā partijas potenciālos sponsorus, sacīja: "Es esmu viens no tiem," – bet nevienu citu tā arī nenosauca. Vispārīgās kategorijās kā partijas finansiālie atbalstītāji tika nosaukti "mazie un vidējie uzņēmēji, brīvo profesiju pārstāvji, Latvijā strādājošās ārvalstu kompānijas".
Bez potenciālo sponsoru sūtītiem izlūkiem kongresā Neatkarīgā sastapa arī līdzšinējos TB/LNNK atbalstītājus un biedrus, kuri gan lielākoties teicās esam "viesa" statusā. Būdams vēl TB/LNNK rindās, iespēju atbalstīt arī JD pieļāva viens no ietekmīgākajiem Liepājas uzņēmējiem miljonārs Ivars Kesenfelds. Viņš Neatkarīgajai atzina, ka ir M. Gulbja draugs un priecājas par "gados un domāšanā" jaunu cilvēku apvienošanos partijā. Kongresā viesojās arī zvērināts advokāts Gaidis Bērziņš, kam JD esot daudz draugu – juristu – un simpātiska šķietot lielā jauno cilvēku klātbūtne. Vai no TB/LNNK pāries uz JD, viņš vēl nezinot. Piesardzīgs par tēvzemiešu pamešanu bija nekustamo īpašumu un būvniecības jomas pārstāvis viesis Ivo Zutis. 
M. Gulbis visai mīklaini izteicās par iespējamu Ventspils mēra, Latvijai un Ventspilij (LV) vadītāja Aivara Lemberga startu JD sarakstā 9. Saeimas vēlēšanās, iesakot to jautāt pašam mēram. A. Lembergs telefoniski komentēja: "No LV var vēlēšanās kandidēt citas partijas sarakstā tikai tad, ja ir organizācijas piekrišana. Šobrīd vēl pāragri runāt par nākamo Saeimu un to, vai tajā varētu startēt katrs individuāli vai LV sarakstā." Par startu JD sarakstā A. Lembergs ar M. Gulbi neesot runājis, bet atzina, ka "tādu variantu nevarētu izslēgt", bet arī ne noteikti īstenot, jo "jebkuru partiju, kuru atbalstīs Lembergs, Diena, Delna un LTV noliks līdz ar zemi". A. Lembergs domā, ka LV tomēr būtu ieinteresēta iziet ārpus Ventspils robežām. 
M. Gulbis sacīja, ka tranzītbiznesa pārstāvju "pagaidām" nav partijas atbalstītāju vidū. Bez jauniešiem, studentiem, kas bija kupli pārstāvēti kongresā, pamanāma kategorija bija arī juristi un bijušie Jaunā laika (JL) biedri. Pārvilināšana no JL vēl tiek prognozēta nākotnē, balstoties uz neapmierinātību JL iekšienē. Taču ne visus neapmierinātos saista alternatīva M. Gulbja partijā. 
M. Gulbis sev līdzi aizvedis lielākoties savus tuvākos draugus. Piemēram, bijušais viesnīcas Latvija direktors draugs Ivars Jansons savulaik JL atbalstījis tieši M. Gulbi. Tagad, viņaprāt, "JL nav kārtības, tur dominē personiskās intereses, augstākais līmenis atrāvies no vairākuma". Dibinātāju vidū bija arī M. Gulbja tēva draugs, zvērināts advokāts Aldis Gēcis, kam JD esot daudz draugu – juristu. "JL negatīvu lomu nospēlēja Repšes faktors, jo viņš ir diezgan autoritāra persona," sacīja A. Gēcis, piebilstot, ka JL esot palikuši pietiekami daudz "prātīgu cilvēku", ar kuriem varēšot sadarboties, bet daļa varētu pārnākt uz JD. Dibinātāju vidū bija arī no JL ievēlētais Balvu rajona izpilddirektors Andris Kazinovskis, kas bija neapmierināts ar JL nespēju īstenot solījumus, tai skaitā korupcijas apkarošanā. 
M. Gulbis JL vadītāju Einaru Repši raksturoja kā ar pārcilvēka sindromu apsēstu cilvēku, bet valdošo koalīciju, līdzīgi kā citi partijas dibinātāji, kā rīcībnespējīgu. "Mums jābūt Kalvīša, Jēkabsona, Pabrika ēnai, mums jābūt viedoklim par Saeimas, valdības darbu," pēc ievēlēšanas par partijas priekšsēdētāju aicināja M. Gulbis. Tiesa, viņa iepriekšējā valdības ēnu kabineta veidošanas iniciatīva izgāzās jau pēc vienām sarunām ar tēvzemiešiem, bet Saeimā viņš ar likumdošanas iniciatīvām nav izcēlies. 
No Saeimas partijām Zaļo un zemnieku savienība bija vienīgā, kuras pārstāvis, proti, Augusts Brigmanis, viesojās kongresā, turklāt solīja, ka tie, kas Saeimā "darīs viņiem (JD deputātiem M. Gulbim un I. Ostrovskai) pāri, dabūs no mums iekšās". 
Viens no iemesliem JD dibināšanai jau pusotra gada pirms Saeimas vēlēšanām ir iespējamie likumu grozījumi, kas paredz partijas dibinātāju minimālo skaitu paaugstināt no 200 līdz 500 un ļaut piedalīties vēlēšanās ne mazāk kā gadu vecām partijām. Kā JD dibinātāji tika reģistrēti 205 biedri, bet priekšsēdētāja vēlēšanās piedalījās 195. 
***
JD valde un par priekšsēdētāju nodoto balsu skaits
117 – Māris Gulbis, Saeimas deputāts, bijušais Uzņēmumu reģistra galvenais valsts notārs, iekšlietu ministrs; 
21 – Gints Karlsons, valsts SIA Autotransporta direkcija valdes priekšsēdētāja vietnieks; 
16 – Visvaldis Puķīte, bijušais Ceļu policijas priekšnieks; 
15 – Ināra Ostrovska, Saeimas deputāte, pedagoģe, bijusī JL biedre;
6 – Andris Pudāns, Rīgas domes Satiksmes departamenta preses sekretārs; 
5 – Juris Eglītis, zvērināts advokāts, Baltijas Starptautiskās šķīrējtiesas tiesnesis; 
5 – Guntis Akmeņkalns, bijušais prokurors; 
4 – Māra Majore, politikas studente, Cēsu pilsētas domes Jauniešu domes dibinātāja; 
4 – Svetlana Madarāja-Zaķe, Vidzemes pastāvīgās šķīrējtiesas tiesnese, bērnu un pieaugušo izglītības centru dibinātāja; 
1 – Kristaps Bergmanis, Vision Exspress Baltija finanšu direktors; 
0 – Andris Zeļonka, biznesa kontrolieris, ekstrēmā sporta cienītājs. Kučinska piedāvājumu par otrā līmeņa pašvaldībām atbalsta uz pārejas laiku 
Ināra Egle,  Diena  06/13/05     Satversmē teikts, ka pašvaldības ir pilsoņu vēlētas, un tāpēc ministra Māra Kučinska (TP) piedāvātais reģionālo pašvaldību modelis, kur pārvaldi paredzēts veidot, tieši neievēlot, var izraisīt juristu diskusijas, un šo niansi izmanto arī vēlētu otrā līmeņa pašvaldību aizstāvji. Taču pagājušās nedēļas nogalē gan Latvijas Pilsētu savienības, gan Pagastu apvienības valde atbalstījusi ministra piedāvājumu kā četru gadu pārejas perioda modeli, lai pēc tam būtu tieši vēlētas reģionālās pašvaldības. Pilsētas un pagasti ir izteikuši atbalstu arī piedāvājumam veidot piecus, nevis astoņus reģionus, kā vēlas lielās pilsētas. Galvenais iemesls tam varētu būt nespēja izšķirties par reģiona centru Kurzemē, kas atrisinātos, ja Ventspils un Liepāja abas varētu būt šajā statusā.
Lai arī premjers Aigars Kalvītis (TP) vēl nesen diezgan pārliecinoši sacīja, ka Latvijā nav nepieciešamas otrā līmeņa pašvaldības — tātad reģioni, kas pagaidām likumos vēl dēvēti par apriņķiem —, pēc pašvaldību spiediena premjera partijas biedrs, reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministrs M.Kučinskis mobilizēja ministrijas darbiniekus sagatavot reģionu attīstības koncepciju, solot līdz rudenim izstrādāt likumprojektu. Jāatgādina, ka iepriekš pašvaldības nebija gatavas runāt par novadu veidošanu, kamēr nebūs skaidrs, kas notiek ar otrā līmeņa pašvaldībām. Tagadējās 26 rajonu padomes, kas arī nav vēlētas, bet gan deleģētas un sastāv no pilsētu un pagastu vadītājiem, jau ilgi dzīvo uz čemodāniem neziņā par savu likteni. 90.gadu beigās arī tās izveidoja kā pārejas modeli, tāpēc ir pievērtas acis, vērtējot deleģēto pašvaldību atbilstību Satversmē teiktajam.
Dienas uzrunātie pašvaldību vadītāji uzsvēra, ka reģionu pašvaldību izveide ir nepieciešama galvenokārt tāpēc, lai iekļautos Eiropas reģionālās politikas veidošanā. Mazās pilsētas un pagasti to nespēj, bet plānošanas reģioniem nav pašvaldības statusa.
Eiropas faktoru minēja arī Preiļu novada priekšsēdis Jānis Eglītis, norādot — ja Latvijā tiek veidots vairāk nekā simt novadu, tad būs nepieciešamas otrā līmeņa pašvaldības, lai efektīvāk organizētu valsts pārvaldes iestāžu darbību un koordinētu novadus, kuru vadībai nevajadzētu braukt uz Rīgu kārtot katru jautājumu, bet gan jādod iespēja to izdarīt reģionu pašvaldībā. "Ministra iniciatīva ir ļoti savlaicīga, jo citādi, tuvojoties Saeimas vēlēšanām, populisti varētu nākt klajā ar radikālām idejām," sacīja J.Eglītis.
Talsu mērs Aivars Lācaruss minēja arī to, ka beidzot ir nepieciešama skaidrība, kas notiek ar rajonu uzņēmumiem, piemēram, slimnīcām, pansionātiem u.c., jo ne visus var pārņemt vietējās pašvaldības, kuru budžets nereti ir mazāks par uzņēmuma budžetu. Beidzot jāizstrādā arī reģionu teritorijas plānojums un attīstības stratēģija, uzskata A.Lācaruss.
M.Kučinska piedāvātajā modelī paredzēts, ka reģiona pašvaldībai savas funkcijas un pienākumus nodotu plānošanas reģions, kā arī rajona pašvaldība, kas deleģētu tai arī savas tiesības un saistības. Reģiona pašvaldības uzdevumi būtu pildīt valsts pārvaldes deleģētās funkcijas, koordinēt valsts pārvaldes teritoriālo institūciju darbu, kā arī vietējo pašvaldību jautājumus. Aizstāvot piecu reģionu modeli, ministrs arī norāda, ka tad varētu attīstīties daudzi centri ne tikai tagadējās rajona pilsētās, bet arī citur, piemēram, mazpilsētās. Rajonos saglabātos pakalpojumu centri, nodrošinot to pieejamību iedzīvotājiem. Ministrs piekrita pagastu pārstāvju bažām, ka, veidojot rajona padomi pēc iedzīvotāju skaita principa, lauku teritorijas iegūtu mazāku pārstāvniecību. Tāpēc tikšot domāts par lauku un pilsētu interešu sabalansēšanu. Ministra ideju atbalstījuši arī Tautas partijas pašvaldību vadītāji, Pagastu apvienība, un, iespējams, arī citas pašvaldību organizācijas mēneša laikā sagatavos priekšlikumus, lai šo modeli pilnveidotu.
***
Kas plānots
Pēc piecu reģionu modeļa Latvijas teritoriju iedalītu Vidzemes, Latgales, Zemgales, Kurzemes, Rīgas reģionā. 
Pēc astoņu reģionu modeļa divos reģionos sadalītu Kurzemi, Latgali un Vidzemi.
Reģiona padome
Netieši vēlēta uz četriem gadiem.
Pašvaldības padomē pārstāvētas atbilstoši iedzīvotāju skaitam.
Padome pieņem saistošos noteikumus, lēmumus par rīcību ar reģiona mantu un citus savas kompetences jautājumus
Reģiona valde
Valdē ir 15 locekļu, ieskaitot priekšsēdi. Septiņi pārstāvji ir no pašvaldību veidotās reģiona padomes, septiņus izvirza valdība no valsts pārvaldes iestādēm.
Galvenie uzdevumi: koordinēt valsts teritoriālo institūciju darbību, organizēt reģiona attīstības plānu sagatavošanu, nodrošināt valdības doto uzdevumu izpildi, kā arī pakalpojumu centru darbību.
Reģiona priekšsēdis
Priekšsēdis ir reģiona padomes un administrācijas vadītājs, kuru izvirza un apstiprina reģiona padome, saskaņojot ar valdību. Priekšsēdis var arī nebūtu padomes loceklis, viņu apstiprina amatā uz četriem gadiem.
Reģiona pašvaldības finanses
Reģionu pašvaldības izveides pamatā ir plānošanas reģionu un rajonu pašvaldību reorganizācija, tāpēc sākotnēji reģiona finanses veido šiem institūtiem paredzētie līdzekļi.
Perspektīvā — atskaitījumi no valsts nodokļiem, reģiona pašvaldības nodevas, valsts dotācijas, mērķdotācijas, citi ieņēmumi.
***
Vai jūs apmierina ministra piedāvājums?
Nellija Kleinberga, Skrundas domes un Pilsētu savienības priekšsēde:
Pievienojos Latvijas Pilsētu savienības viedoklim, ka ir jāatbalsta ministra piedāvātais reģionu modelis uz pārējas periodu līdz tieši vēlētu reģionu izveidošanai. Atbalstāms ir arī ministra priekšlikums veidot piecus reģionus, kas būtu līdzvērtīgāki Eiropas reģioniem, un arī cilvēkiem emocionāli tuvāka ir Latvijas sadalīšana četros lielajos novados. Piedāvājumā veidot astoņus reģionus grūti saskatīt attīstības iespējas ārpus šiem astoņiem centriem.
Edvīns Bartkevičs, Ogres mērs, Novadu apvienības priekšsēdis:
Ministra piedāvājums ir solis uz priekšu, lai normalizētu valsts pārvaldes iestāžu darbību ārpus Rīgas un Latvija ekonomiski varētu attīstīties, kā arī piedalīties Eiropas reģionu politikas veidošanā. Līdz šim mums nebija nodefinētas reģionālās pašvaldības, kam ir vara, finansējums, jo plānošanas reģioniem nav šāda statusa. Pārejas periodā četrus gadus varētu darboties piedāvātais modelis, šajā laikā sagatavojoties tieši vēlētiem reģioniem.
Gunārs Laicāns, Dundagas pagasta padomes, Pagastu apvienības priekšsēdis:
No pagastu viedokļa galvenais jautājums, ko iegūst vai zaudē lauku teritorijas. Un šeit mums bažas rada priekšlikums reģionu padomi veidot, pārstāvjus izvirzot atbilstoši iedzīvotāju skaitam. Lauku pašvaldības paliks zaudētājas, un tas nenodrošinās reģionu attīstību. Svarīgi arī saprast, vai tagadējās rajonu padomēs, kur paredzēti pakalpojumu centri, tiks saglabāta visa administrācija ar izpilddirektoriem, kas nebūtu pieņemams. Taču ideju mēs nenoraidām.
Rita Strode, Daugavpils domes priekšsēde, Lielo pilsētu savienība:
Esmu vienisprātis ar saviem kolēģiem, kuri atbalsta Liepājas mēra Ulda Seska viedokli, ka Latvijā ir jāveido astoņi reģioni ar attīstības centriem pilsētās, kurās jau vēsturiski ir izveidojusies spēcīga infrastruktūra un kur viss notiek. Piemēram, Latgalē tāda ir ne tikai Daugavpils, bet arī Rēzekne. Sadalot Latgali divos reģionos, būtu veicināta arī lauku teritoriju attīstība, jo tās izmanto lielo pilsētu infrastruktūru.

Saeimas deputāti nākamgad prasa par 46% palielināt atalgojuma fonduLETA  06/13/05     Deputātu atalgojuma fondu nākamgad paredzēts palielināt par 46% jeb 442 000 latiem, liecina Saeimas prezidijā iesniegtais 2006.gada Saeimas budžeta pieprasījums. Kopumā deputātu pamatalgai un piemaksām nākamgad tiek prasīti 1,4 miljoni lati. 
Kā norāda budžeta projekta sagatavotāji no Saeimas kancelejas, ievērojamais atalgojuma pieaugums saistīts ar nākamgad paredzētajām Saeimas vēlēšanām, tāpēc budžetā ir jāparedz finansējums pabalstiem trīs mēnešalgu apmērā tiem deputātiem, kuri nākamajā Saeimā netiks ievēlēti. 
Bez tam, kā katru gadu, arī nākamgad paredzēts palielināt Saeimas locekļu algas, kuras ir piesaistītas sabiedriskajā sektorā nodarbināto atalgojuma svārstībām. Tiek prognozēts, ka nākamgad parlamentārieši algā saņems par 8,5% vairāk nekā šogad, kad deputāta pamatalga ir 778 lati. 
Iecerēts palielināt arī Saeimas darbinieku atalgojumu. Tā piemēram, 2006.gadā paredzēts palielināt pastāvīgo komisiju vecāko konsultantu vidējo amatalgu par 58% jeb no 522 latiem uz 827 latiem, konsultantiem - par 35%, Saeimas Juridiskā biroja vadītājam - par 72%, vecākajiem juridiskajam padomniekiem - par 52%, bet juridiskajiem padomniekiem - par 68%. Vidēji par 30% iecerēts palielināt informācijas tehnoloģiju speciālistu amatalgu, savukārt struktūrvienību vadītāju amatalgu - par 29% un tulkiem - par 12%. Citu amatu darbiniekiem paredzēts nodrošināt darba samaksas pieaugumu no 4% līdz 8%. 
Parlamenta darbinieku darba samaksas fonda, kas paredzēts 2,7 miljoni latu apmērā, pieaugums 2006.gadā, salīdzinot ar 2005.gada budžetu, ir 15%. 
Budžeta pieprasījuma kapitālo izdevumu sadaļā lielāko izdevumu daļu veido tēriņi, kas saistīti ar Saeimas plenārsēžu zāles balsošanas sistēmas renovācijas darbiem. Aptuvenās šo darbu izmaksas ir 200 000 lati, kas ietver sevī gan iekārtu, gan programmatūras iegādi, gan plenārsēžu zāles mēbelējuma korekcijas izdevumus. 
Komandējumiem un dienesta braucieniem nākamgad Saeima prasa 355 000 latus, tālruņu abonēšanai un sarunu atmaksai - 145 000 latus. Par 40% paredzēts palielināt finansējumu Saeimas personāla kvalifikācija celšanas kursiem, kam kopā iecerēts piešķirt 35 000 latus. Par 11% nākamā gada budžeta projektā tiek palielināti izdevumi Saeimas ēku un telpu remontam, kam kopā iecerēti 77 00 lati. 
Saeimas Saimnieciskā komisija pagājušonedēļ bez izmaiņām atbalstīja parlamenta kancelejas sagatavoto Saeimas nākamā gada budžeta pieprasījumu, kurā parlamenta darba nodrošināšanai tiek prasīts par 1,1 miljonu latu jeb 13% vairāk nekā pērn. 
Budžeta pieprasījumā deputātu un parlamenta darbinieku atalgojumam paredzēti 5,95 miljoni latu, kapitālajiem izdevumiem - 0,89 miljoni latu, iemaksām starptautiskajās organizācijās - 95 587 lati, savukārt Eiroparlamenta deputātu algu nodrošināšanai - 89 683 lati. 
Kopumā Saeima nākamā gada budžetā prasa 11,1 miljonus latu. Budžeta projekts būs jāvērtē Finanšu ministrijai. 
Piedāvā Saeimas deputātus vēlēt no apgabaliem 
Diena  06/11/05    Latvijā vajadzētu mainīt vēlēšanu sistēmu un ļaut deputātus ievēlēt no reģioniem, tādējādi katrs iedzīvotājs zinās savu pārstāvi parlamentā. Šāda doma piektdien izskanēja politologu un citu ekspertu konferencē Vara un tauta: tuvināšanās iespējas?, ziņo BNS. 
Vispirms ideju par šādas sistēmas ieviešanu ierosināja Indiānas universitātes profesors Jānis Peniķis. Pēc viņa sacītā, pašreizējā vēlēšanu sistēma veicinājusi politisko nestabilitāti Saeimā un stagnāciju partijās. Politiskajām organizācijām nav konkurences, un vairāku Latvijas vēlēšanu apgabalu sarakstu augšgalā ir vieni un tie paši cilvēki. Ja būtu 50 apgabali, vajadzētu būt 50 lokomotīvēm — katrai savā apgabalā, teica J.Peniķis, norādot, ka tas veicinātu arī partiju intelektuālo izaugsmi.

Kalvītis: valdībā pašreiz nav krīzesLETA  06/13/05   Neskatoties uz partijas ''Jaunais laiks'' un Latvijas Pirmās partijas domstarpībām, kā arī atsevišķu politiķu izteikumiem, valdībā nav krīzes, pirmdien žurnālistiem pēc koalīcijas padomes sēdes sacīja Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP). 
Par to, viņaprāt, liecina arī, ka koalīcijas partneriem ir vienots viedoklis "tik svarīgā saimnieciskā jautājumā kā privatizācijas jumta likuma virzība Saeimā". 
Līdzīgu viedokli pauda Ministru prezidenta biroja vadītājs Jurģis Liepnieks. Viņš norādīja, ka koalīcijas partneriem ir laiks "izbeigt ķīviņus un ķengāšanos". Liepnieks, uzsverot, ka ''visos lielajos jautājumos valdību veidojošo partiju starpā valda saskaņotība'', pauda pārliecību par spēju konstruktīvi risināt jautājums arī nākotnē. 
"Ir spēki, kas ir ieinteresēti savstarpēji sanaidot koalīcijas partijas, tomēr īstu pretrunu nav," uzsvēra Kalvīša pārstāvis. 
Pagājušā nedēļā valdības koalīcijā radušās domstarpības starp LPP un "Jauno laiku" (JL), kas pieprasījusi Kalvītim izvērtēt LPP pārstāvja, iekšlietu ministra Ērika Jēkabsona (LPP) atbilstību ieņemamajam amatam. 
Prezidentes viedoklis – mazākumā
Agnese Margēviča,  NRA  06/14/05    Vairas Vīķes-Freibergas ārpolitiskās iniciatīvas diktē Latvijas izpildvaras vājums.
Beidzamo pāris mēnešu laikā nenoslēgtā Latvijas un Krievijas robežlīguma sakarā parādījušās augstāko valsts amatpersonu domstarpības par taktiku, ar kādu sasniedzami ārpolitiskie mērķi. Eksperti spriež, ka Vairas Vīķes-Freibergas valsts ārpolitiskā līdera loma uz izpildvaras vājuma fona neizbēgami vedusi pretī domstarpībām. Turklāt šīs domstarpības, iespējams, bijušas daļēji iestudētas, lai atvieglotu kādu iekšpolitisko mērķu sasniegšanu.
"Dažādi uzskati dažādu personu vidū – tas ir normāli. Nav pareizi tas, ka šīs atšķirības izskan uz āru, pirms uzskati saskaņoti," spriež kādreizējais Latvijas ārlietu ministrs, tagad Eiropas Parlamenta deputāts Georgs Andrejevs. Atzīstot, ka V. Vīķei-Freibergai bijušas spožas ārpolitiskās iniciatīvas, eiroparlamentārietis uzsver, ka prezidentei iniciatīvas būtu vispirms jāsaskaņo ar valdību un parlamentu, "labi zinot, ka nekas tā neiepriecina mūsu nelabvēļus kā iekšējas nesaskaņas". Jautāts, kur meklējams viedokļu nesakritības iemesls, G. Andrejevs norāda, ka objektīvs spriedums iespējams tikai, esot klāt visu valsts varas atzaru konsultācijās, tomēr no malas šķiet, ka "visas instances ir ambiciozas".
Savukārt politoloģe Ilze Ostrovska uzskata, ka prezidente nevar neuzņemties ārpolitisko iniciatīvu apstākļos, kad Latvijas izpildvara ir vāja – valdības bieži mainās un Ārlietu ministrija (ĀM) darbojas neefektīvi. G. Andrejevs norāda, ka nepieciešama plaša, bet ne publiska diskusija prezidentes, premjera, ārlietu ministra un politisko spēku starpā, lai noskaidrotu, "ko tad mēs īsti gribam un pie kā turēsimies".
Krievijas Pētniecības institūta direktors Kārlis Daukšts uzsver, ka V. Vīķe-Freiberga ir "Latvijas visefektīvākais politiķis starptautiskajā arēnā", tomēr iekšpolitiski, ņemot vērā sabiedrības noskaņojumu, prezidentes racionālais viedoklis, ka Latvijai nepārprotami jāatsakās no idejas par tiesību paturēšanu uz Abreni un ka vienpusējā deklarācija nākusi nelaikā, vērtējams kā nepopulārāks iepretim tiem patriotiskas stīgas skarošajiem argumentiem, kurus lieto ārlietu ministrs Artis Pabriks un premjers Aigars Kalvītis (Tautas partija), sakot, ka Latvija nepiekāpsies Krievijas prasībai par deklarācijas atsaukšanu un savu vēstures izpratni nepakārtos mērķim parakstīt robežlīgumu.
"Prezidente ir nostādīta neērtā situācijā. Viņas argumenti ir loģiski un racionāli, bet nepopulārāki. Prezidente saka vienu, bet valdība viņu faktiski neatbalsta," norāda K. Daukšts. Pēc viņa domām, šādas nostāju sadursmes režisūrai bijuši vairāki, tostarp ekonomiski, apsvērumi, ne tikai doma par nākamās valsts prezidenta amata kandidatūras pozicionēšanu un izredžu vairošanu panākumiem 2006. gada Saeimas vēlēšanās. Tam piekrīt arī I. Ostrovska.
G. Andrejevs uzskata, ka Satversmē noteikto Valsts prezidenta funkciju reprezentēt valsti starptautiski var interpretēt arī plašāk, ar to saprotot valsts ārpolitisko nostāju starptautisku paušanu. Viņš esot rezervēts pret Satversmes grozīšanu, to pakārtojot konkrētas personas darbībai. Ārpolitiskas iniciatīvas prezidentam varot atļaut, arī negrozot Satversmi, ja vien tas esot "unisonā" ar izpildvaras nostāju.
V. Vīķes-Freibergas ārpolitiskās iniciatīvas diktē Latvijas ārpolitiskā resora vājums, un šādā situācijā domstarpības prezidentes un izpildvaras starpā agri vai vēlu bija neizbēgamas, uzskata I. Ostrovska. Latvijas ārpolitikas resora vājumam esot vairāk objektīvi, ne subjektīvi iemesli. "Ja iemesli būtu subjektīvi, varētu nomainīt personas, un viss būtu kārtībā," spriež politoloģe un norāda, ka ārpolitikas sfēras vājumu nosaka Latvijā biežās valdību maiņas, ilgo okupācijas gadu dēļ pārtrauktā un neattīstītā diplomātiskā tradīcija, kā arī ĀM darbinieku pārsvarā nelielais atalgojums. "Kā mēs varam stāvēt pretī Krievijai, kur diplomāti paaudzēs beiguši diplomātiskās skolas? Mēs to nevaram kompensēt ar pāris semestriem Rietumu augstskolās," teic I. Ostrovska un uzsver, ka šī problēma bijusi konstanta, bet agrāk to vienkārši esot bijis iespējams "piesegt" ar tiekšanos uz Latvijai  Atklāj safabricējumus Lemberga lietā 
Ritums Rozenbergs, Uldis Dreiblats, speciāli Neatkarīgai  06/15/05     Tiesiskās palīdzības lūgumu Šveicei Ventspils mēra Aivara Lemberga lietā Ģenerālprokuratūra ir piepušķojusi ne tikai ar nebijušām lietām, kas kļuva zināms jau pirms vairākiem mēnešiem, bet arī gramatiski – izdomājot likumos nedefinētus terminus, lai radītu iespaidu, ka Latvijā pret A. Lembergu ir ierosināta krimināllieta.
Bijušais Ģenerālprokuratūras Personu un valsts tiesību aizsardzības departamenta virsprokurors Edvīns Ziediņš stāsta, ka tiesiskās palīdzības lūgumā lietots termins lieta, lai gan patiesībā notiek materiālu pārbaude Kriminālprocesa kodeksa 109. panta kārtībā. 
Masu mediju datu bāzes liecina, ka arī ģenerālprokurors Jānis Maizītis intervijās vairākkārt ir uzsvēris – notiek tikai materiālu pārbaude un nekāda apsūdzība pret A. Lembergu nav celta.
Turpretī Cīrihes kantona apgabalprokuratūras rīkojumi liecina – Šveices prokurori sapratuši, ka pret A. Lembergu krimināllieta ir ierosināta. Proti, vienā dokumentā viņš nosaukts par apsūdzēto, bet otrā teikts, ka viņš ir persona, pret kuru tiek veikts kriminālprocess. 
Atbilstīgi Kriminālprocesa kodeksa 109. pantam, veicot materiālu pārbaudi, prokuroru procesuālās tiesības Latvijā ir ierobežotas – tie nedrīkst veikt darbības, kas būtu pieļaujamas, ja krimināllieta būtu ierosināta, skaidroja E. Ziediņš. Proti, pārbaudot materiālus, nedrīkst pratināt lieciniekus, konfrontēt, nav pieļaujams bankas kontu un korespondences arests u.tml.
Jāatgādina arī tas, ka no tiesiskās palīdzības lūgumā minētajiem četriem faktiem, ar kuriem Ģenerālprokuratūra gribēja pamatot A. Lemberga iespējamo vainu, viens jau ir oficiāli atsaukts, bet pārējos Ventspils mērs ir vairākkārt publiski atspēkojis ar dokumentiem.
Būtiski ir tas – ja Ģenerālprokuratūra tiesiskās palīdzības lūgumu nebūtu gramatiski izpušķojusi, Šveice visticamāk to nebūtu pieņēmusi. Jau 1999. gadā uz līdzīgu tiesiskās palīdzības lūgumu, kurā Ģenerālprokuratūra godīgi paskaidroja, ka nekādas krimināllietas nav, Šveices prokurori kolēģus "pieklājīgi pasūtīja dažas valstis tālāk", stāstīja E. Ziediņš. 
Acīmredzot dažādie izpušķojumi tiesiskās palīdzības lūgumā būs viens no iemesliem, kāpēc Ģenerālprokuratūra zaudēja A. Lembergam tiesā, kurā Ventspils mērs iesniedza prasību par goda un cieņas aizskaršanu. Šodien nolasīs pilnu sprieduma tekstu, un tad kļūs zināmi arī A. Lembergam labvēlīgā tiesas lēmuma motīvi. 
Bet iepriekš tiesas sēdē ļoti liela uzmanība tika pievērsta tieši šim jautājumam – ir vai nav Latvijā ierosināta krimināllieta par Ventspils mēra darbībām. Ģenerālprokuratūra vairākus gadus izvairījās no tiešas atbildes, bet tiesas priekšā šo institūciju pārstāvošā prokurore Gunda Kaparšmite bija spiesta atzīt, ka viņa nevar pierādīt šādas krimināllietas esamību. 
E. Ziediņš, atbildot kādam A. Lemberga lietā iesaistītas Šveices firmas advokātam, pagājušā gada 27. maija vēstulē cita starpā ir norādījis, ko Latvijā materiālu pārbaudes ietvaros drīkst darīt prokurori un ko nedrīkst. Pavisam nesen šī vēstule kaut kādu iemeslu dēļ nonāca masu mediju interešu lokā. Tad ģenerālprokurors Jānis Maizītis atklāja, ka daļēji atcēlis šo vēstuli, jo E. Ziediņš esot pārkāpis savas pilnvaras – viņš nedrīkstot komentēt pārbaudi, kas notiek citā Ģenerālprokuratūras departamentā (šajā gadījumā – Krimināltiesiskajā). J. Maizītis arī norāda, ka E. Ziediņš nedrīkstējis dot Kredītiestāžu, Operatīvās darbības un Kriminālprocesa kodeksa normu satura skaidrojumu, kas esot tikai Krimināltiesiskā departamenta kompetencē.
Turpretī E. Ziediņš sarunā ar Neatkarīgo kategoriski noraidīja apgalvojumu, ka būtu pārkāpis savas pilnvaras. Pirmkārt, vēstulē viņš nav devis minēto likumu normu "skaidrojumu", bet tikai citējis šos likumus. Neviena prokurora atbilde pēc būtības nedrīkst būt bez atsaukšanās uz konkrētiem normatīvo aktu pantiem vai punktiem, jo citādi prokuroru apvainotu nekompetencē.
Otrkārt, visi Ģenerālprokuratūras departamenti ir patstāvīgi un neviens no tiem nav svarīgāks par citiem. E. Ziediņa vadītais departaments gadiem nodarbojies ar amatpersonu, tostarp arī ar A. Lemberga, pārbaudi. Viņa departamenta lietvedībā bija Kālija parka pārbaudes materiāli, kas ir viena no tiesiskās palīdzības lūguma sastāvdaļām. Līdz ar to E. Ziediņam nevar pārmest jaukšanos cita departamenta kompetencē, vēl vairāk – konkrētās atbildes sniegšana bijusi nevis kompetences pārkāpums, bet gan Personu un valsts tiesību aizsardzības departamenta virsprokurora pienākums, uz ko norāda arī pats departamenta nosaukums.
Treškārt, Kriminālprocesa likuma 109. pants precīzi nosaka, ko prokurors drīkst darīt, pārbaudot materiālus pirms krimināllietas ierosināšanas vai atteikuma ierosināt krimināllietu. E. Ziediņš uzskata, ka nedrīkst būt tā, ka Šveicē tiesiskās palīdzības lūguma ietvaros dara to (piemēram, pieprasa atklāt banku kontus, intervē zem zvēresta u.tml.), kas Latvijā būtu nelikumīgi un neiedomājami.
Un vēl – vēstuli atcelt nav iespējams, jo likums ģenerālprokuroram dod tiesības atcelt tikai zemākstāvošu prokuroru procesuālus lēmumus.
E. Ziediņš uzskata, ka J. Maizītis viņa vēstuli daļēji atcēlis tikai tāpēc, ka no citētajiem likuma pantiem šveicieši varēja izsecināt, ka Latvijā pret A. Lembergu nav ierosināta krimināllieta, un tad atklātos tiesiskās palīdzības lūguma meli. Turklāt zīmīgi, ka J. Maizītis virsprokuroru E. Ziediņu nav informējis par atcelto vēstules daļu (tas nācis gaismā tikai no nesenajām masu mediju publikācijām), līdz ar to viņam nav bijušas iespējas aizstāvēt savu viedokli.
Tiesa dod Lembergam trumpi 
Edgars Galzons, Ojārs J. Rozītis Minsterē,  Diena  06/15/05    Tiesa apmierina Ventspils mēra prasību, neņemot vērā prokurores argumentus. Spriedumu var izmantot, lai kavētu Ģenerālprokuratūru iegūt no Šveices dokumentus, kas nepieciešami patiesības noskaidrošanai
Aivaram Lembergam labvēlīgais Rīgas Centra rajona tiesas spriedums var tikt izmantots, lai kavētu Ģenerālprokuratūrai noskaidrot patiesību par Ventspils mēra patiesajiem īpašumiem un lomu tranzītpilsētas uzņēmumos. Šveices prokuratūra jau gada sākumā bija gatava izdot materiālus, ko tiesiskās palīdzības lūguma ietvaros pieprasīja Latvijas likumsargi, taču šā lēmuma izpildi ir kavējušas divas pārsūdzības. Pašlaik lieta atrodas izšķirīgā posmā, jo gala lēmums par materiālu izdošanu jāpieņem Šveices Federālajai tiesai.
Trešdien Rīgas Centra rajona tiesa publiskoja tiesneses Velgas Gailītes sprieduma pilno tekstu, ar kuru apmierināta A.Lemberga civilprasība pret Ģenerālprokuratūru. Precīzāko izskaidrojumu tam, kāpēc A.Lembergs vērsās tiesā, visticamāk, sniedz viņa paša prasības pieteikums — atsaukt viņa godu un cieņu aizskarošo informāciju, kuru prokuratūra norādījusi tiesiskās palīdzības lūgumā Šveicei. Citiem vārdiem, atsaukt pašu tiesiskās palīdzības lūgumu. Prokuratūra Centra rajona tiesas spriedumu pārsūdzēs.
Prokuratūra jau iepriekš izteikusies, ka A.Lembergs, vēršoties tiesā civilprocesa kārtībā, vēlas iejaukties kriminālprocesā. Savukārt, kā izriet no sprieduma, tiesa atzinusi, ka strīda priekšmetu — nepatiesu, godu un cieņu aizskarošu ziņu atsaukšanu — regulē Civillikums un tādējādi tas ir civiltiesisks strīds. 
Līdzīgi kā A.Lemberga advokāti procesa laikā, tiesa apšaubījusi Ģenerālprokuratūras tiesības vērsties ar tiesiskās palīdzības lūgumu Šveicē, ja nav ierosināta krimināllieta. Savukārt prokuratūra vairākkārt norādījusi — pārbaude par A.Lembergu tiek veikta Kriminālprocesa kodeksa ietvaros un saskaņā ar Eiropas Padomes konvenciju par savstarpējo palīdzību krimināllietās tā ir tiesīga nosūtīt tiesiskās palīdzības lūgumus pirmstiesas izmeklēšanas stadijā līdz lietas nosūtīšanai uz tiesu. Par papildu argumentu Latvijas prokuratūras darbību likumībai uzskatāms fakts, ka Šveices prokuratūra pieņēma un izpildīja tiesiskās palīdzības lūgumu. Spriedumā arī nav minēts, ka pārbaude par Aivaru Lembergu tiek turpināta un vēl nav pabeigta. 
"Manuprāt, šajā stadijā ir ārkārtīgi grūti izvērtēt, vai šīs ziņas atbildīs patiesībai vai neatbildīs, jo tur jau nav apgalvots, ka Lemberga kungs ir izdarījis šos noziedzīgos nodarījumus," Dienai atzina Rīgas Juridiskās augstskolas pasniedzējs Mārtiņš Mits.
Spriedumā teikts, ka tiesiskās palīdzības lūgumu Diena esot saņēmusi no prokuratūras, jo tā nav pierādījusi pretējo. Balstoties uz to, tiesa uzliek par pienākumu prokuratūrai atsaukt un apmainīt Dienā publicēto tekstu: "Tiesa uzskata, ka (..) atsaucams un apmaināms tieši tas dokuments, kas publicēts laikrakstā Diena un tāpēc kļuvis zināms sabiedrībai." Tiesa neņēma vērā prokuratūras apgalvojumu, ko vairākkārt apliecinājusi arī Diena, ka šā dokumenta kopiju laikraksts nav saņēmis ne no prokuratūras, ne no kāda tās darbinieka. 
Cita starpā tiesa noticējusi A.Lemberga teiktajam, ka par tiesiskās palīdzības lūgumu viņš uzzinājis no Dienas publikācijas 2004.gada 13.janvārī, taču tas neatbilst patiesībai. 2003.gada 18.decembrī — mēnesi pirms Dienas publikācijas — preses konferencē, atspēkojot tiesiskās palīdzības lūgumu, A.Lembergs atzina, ka dokumentu viņš saņēmis no Šveices, no saviem advokātiem. Šo informāciju nākamajā dienā pēc preses konferences publicēja arī Neatkarīgā Rīta Avīze (NRA): "Tiesiskās palīdzības lūguma tekstu A.Lembergs saņēmis no saviem advokātiem, un tas ir iegūts Šveicē."
Ģenerālprokuratūras preses sekretāre Dzintra Vītoliņa trešdien no komentāriem atturējās, paskaidrojot, ka prokurore Gunda Kaparšmite detalizēti iepazīstas ar spriedumu. Dz.Vītoliņa apliecināja, ka prokuratūra spriedumu pārsūdzēs.
Tikmēr Cīrihes prokurore Kornēlija Kova Dienai trešdien apstiprināja, ka Cīrihes kantona apgabaltiesa aprīļa sākumā noraidījusi divas sūdzības par prokurores slēdzienu, ar kuru tika nolemts nosūtīt Latvijai tiesiskās palīdzības lūguma izpildē iegūtos materiālus. Izmantojot likumā paredzētās iespējas, sūdzētāji šo sev nelabvēlīgo spriedumu gan savlaicīgi apstrīdējuši, līdz ar ko lieta maija vidū nonākusi Šveices Federālajā tiesā Lozannā. Kornēlija Kova nevēlējās spekulēt par to, kad varētu būt gaidāms Federālās tiesas spriedums, kā arī stingri atturējās paust jebkādas ziņas par iesaistītajām pusēm vai atklāt citas lietas detaļas.
Atsaucoties uz drošiem, bet neoficiāliem avotiem, Diena savulaik vēstīja, ka abas iesaistītās puses ir firmas Ost Services AG un Euridice Corporation NV. Laikraksta rīcībā esošu materiālu kopijas liecina, ka tās ir saistītas gan ar Aivaru Lembergu, gan ar Cīrihes advokātu Rūdolfu Meroni, kura paraksts atrodams daudzu Ventspils ostas uzņēmumu lietās. Pagaidām vien atliek gaidīt, vai kāda no sūdzību iesniedzējām Federālajā tiesā atsauksies uz Centra rajona tiesas spriedumu.

Zināms pilns sprieduma teksts Lemberga lietā pret prokuratūruLETA  06/15/05    Prasības iesniegšana tiesā pret Ģenerālprokuratūru bija vienīgā Ventspils mēra Aivara Lemberga iespēja aizstāvēties pret nepatiesu ziņu izplatīšanu, secināts Rīgas Centra rajona tiesas motivētajā spriedumā Lemberga prasībā pret prokuratūru par tiesiskās palīdzības lūgumā Šveicei minēto ziņu atsaukšanu. 
Kā ziņots, 1.jūnijā tiesa apmierināja Lemberga prasību pret Ģenerālprokuratūru par goda un cieņas aizskaršanu. Tiesa uzlika par pienākumu Ģenerālprokuratūrai "atsaukt un apmainīt laikrakstā "Diena" publicēto dokumentu ar nosaukumu "Tiesiskās palīdzības lūgums Šveicei", kas ietver patiesībai neatbilstošas Lemberga godu un cieņu aizskarošas ziņas". 
Tiesa atzina par nepamatotām un Lemberga godu uz cieņu aizskarošām "Dienas" 2004.gada 13.janvāra publicētās ziņas, kas veidotas uz Ģenerālprokuratūras 2003.gada 10.novembra dokumenta pamata. 
Trešdien pusēm bija pieejams motivēts tiesas spriedums. 
Tiesa, izpētot lietas materiālus, secinājusi, ka prokuratūra nav cēlusi apsūdzību, jo ne tikai nav noskaidrota persona, pret kuru tā būtu ceļama, bet nav arī ierosināta krimināllieta, jo nav noskaidrots, vai notikumā, par kuru rakstīts tiesiskās palīdzības lūgumā Šveicei, vispār ir noziedzīga nodarījuma pazīmes. 
"Līdz ar to vienīgais tiesiskais līdzeklis, kā cietušajam [Lembergam] aizstāvēties pret nepatiesu, godu un cieņu aizskarošu ziņu izplatīšanu sabiedrībā, ko krimināllietas ierosināšanas stadijā izdarījis atbildētājs [Ģenerālprokuratūra], pārkāpjot likumā noteiktās kompetences robežas, ir prasības celšana tiesā par šo ziņu atsaukšanu," teikts tiesas spriedumā. 
Kā norāda tiesa, rakstveida paskaidrojumos Ģenerālprokuratūra skaidrojusi, ka ziņu par faktiem un uz to pamata kriminālprocesuālajā kārtībā pieņemtā lēmuma apstrīdēšana līdz tā pieņemšanai nevar būt prasības priekšmets civillietā. Tomēr tiesas sēdē ģenerālprokuratūras pārstāve lūgumu par tiesvedības izbeigšanu nepieteica, tādēļ tiesa secinājusi - atbildētājs uzskata, ka prasība izskatāma pēc būtības. 
Izvērtējot abu pušu izteiktos argumentus, tiesa kā nepamatotu noraidījusi atbildētāja apgalvojumu, ka Lembergs, ceļot prasību pēc būtības, iesniedzis tiesā sūdzību par prokurora rīcību. 
Tiesa spriedumā norāda - ja pret prasītāju Lembergu Kriminālprocesa kodeksa (KPK) kārtībā būtu celta apsūdzība un pieņemts lēmums par viņa saukšanu pie atbildības, šādā lēmumā norādītie fakti (ziņas par faktiem) būtu pārbaudāmi tikai un vienīgi tiesā krimināllietas iztiesāšanas laikā un apsūdzētajam nebūtu tiesību prasīt šādā lēmumā minēto ziņu atsaukšanu. 
Spriedumā uzsvērts, ka arī tiesas sēdē Ģenerālprokuratūras pārstāve neiesniedza pierādījumus par būtiskāku kriminālprocesa pirmstadiju - krimināllietas ierosināšanu. Tiesas sēdē atbildētāja pārstāve atzinusi, ka krimināllietas nav, un paskaidrojusi, ka nevar pierādīt, ka ir uzsākts kriminālprocess. 
"Konkrētajā gadījumā, pat neaplūkojot pēc būtības apstākli, vai dokuments "Tiesiskās palīdzības lūgums" sastādīts kriminālprocesa ietvaros, jākonstatē, ka ar brīdi, kad šis dokuments publicēts presē, prasītājam ir radies tiesību uz godu un cieņu aizskārums," teikts Centra rajona tiesas pieņemtajā spriedumā. 
Kā uzskata tiesa, Ģenerālprokuratūras vainas dēļ prasītājam esot liegtas tiesības aizstāvēt savas pamattiesības lietas iztiesāšanas stadijā, jo likumā noteiktajā termiņā nav ierosināta krimināllieta, ko paredzamā nākotnē varētu iztiesāt. Prasītājs krimināllietā nav ne apsūdzētais, ne aizdomās turētais, tāpēc viņš nav saņēmis tiesiskās palīdzības lūguma kopiju. Lembergs prasībā tiesai uzsvēris, ka par šo dokumentu uzzinājis tikai pēc tā publicēšanas laikrakstā "Diena". 
Saskaņā ar likumu "Par presi un citiem masu informācijas līdzekļiem", aizliegts publicēt informāciju, kas ir valsts noslēpums, nav publicējami pirmstiesas izmeklēšanas materiāli bez prokurora vai izmeklētāja rakstveida atļaujas, tiesvedības atspoguļojumā nav pieļaujams publicēt tādus materiālus, kuri pārkāpj nevainīguma prezumpciju, norāda tiesa, piebilstot, ka ģenerālprokuratūra nav iesniegusi nekādus pierādījumus, kas apstiprinātu, ka publikācija "Dienā" veikta ar prokurora atļauju. 
"Ja atbildētājs uzskata, ka apstrīdētās ziņas saturošais dokuments attiecas uz kriminālprocesu, tad tiesai nav iesniegti nekādi pierādījumi, kas apstiprinātu atbildētāja adekvātu reakciju uz nesankcionētu publicēšanu, piemēram, par dienesta pārbaudi un tās rezultātiem par izmeklēšanas dokumentu nokļūšanu presē," teikts spriedumā. 
"Tā kā atbildētājs nav iesniedzis pierādījumus, ka tas nav izplatījis dokumentu, un dokuments "Tiesiskās palīdzības lūgums" ir atbildētāja amatpersonu sagatavots dokuments, tas izplatīts publiski, tad tiesa atbilstoši Civillikuma normāmkonstatē atbildētāja vainu," uzskata tiesa. 
Spriedumā atrodams tiesas norādījums, ka Ģenerālprokuratūra tiesai nav iesniegusi nekādus iebildumus pret prasītāja iesniegtajiem pierādījumiem vai "to attiecināmību un pieļaujamību". "Tā kā atbildētājs tiesai nav iesniedzis nekādus pierādījumus, bet atbildētāja pārstāve tiesas sēdē atzina, ka nav pierādījumu, ka ziņas, kas minētas tiesiskās palīdzības lūgumā, ir patiesas, tad tiesa pieņem, ka visas ziņas, kas iekļautas dokumentā, ir nepatiesas un atsevišķi tās nepārbauda," teikts tiesas spriedumā. 
Šie un vēl citi argumenti bijuši par iemeslu, kādēļ tiesa apmierinājusi Lemberga iesniegto prasību. Tā kā pilns sprieduma teksts pieejams tikai no trešdienas, tad arī sākas likumā noteiktais 20 dienu termiņš, kurā lietas dalībnieki var iesniegt apelācijas sūdzības. 
Ģenerālprokuratūras preses sekretāre Dzintra Vītoliņa informēja, ka prokurore pašreiz iepazīstas ar tiesas spriedumu, tādēļ par tajā minētajiem argumentiem komentārus pašreiz nesniedz. 
Prokuratūra jau pēc sprieduma rezolutīvās daļas pasludināšanas uzsvēra, ka spriedums šajā lietā tiks pārsūdzēts. 
Izglītības valsts inspekcijas vadītājs lasījis lekcijas uzraugāmajās augstskolāsDELFI  06/15/05    Līdzīgi kā interešu konfliktā vainotais Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja vadītājs Aleksejs Loskutovs, arī pašreizējais Izglītības valsts Inspekcijas vadītājs (IVI) Aivars Stankevičs apvienojis augstskolas pasniedzēja darbu ar amatu IVI, kas kontrolē šo augstskolu darbību. 
Stankevičs no 2002.gada septembra pasniedza kursus “Projektu menedžments” un “Stratēģiskais menedžments” Baltijas Krievu institūtā, bet no 2003.gada septembra viņš šos kursus pasniedza arī Informācijas sistēmu augstskolā un savu lektora pienākumus beidzis pildīt tikai līdz ar iecelšanu par IVI vadītāju šī gada maijā. 
Taču jau no 2001.gadā viņš strādāja par IVI valsts izglītības galveno inspektoru, bet no pērnā gada oktobra vadīja IVI Augstākās un profesionālās izglītības daļu. 
IVI pienākumos ietilpst arī augstskolu darbības kontrole, inspekcija kontrolē izglītības procesa atbilstību likumdošanai ikvienā izglītības iestādē neatkarīgi no tās dibinātāja, analizē izglītības iestāžu darbību, ierosina darba devējam disciplināri sodīt izglītības iestādes vadītāju vai pedagogu vai lauzt ar viņu noslēgto darba līgumu gadījumos, kad konstatēts likumu vai citu normatīvo aktu pārkāpums, likumā noteiktajā kārtībā un gadījumos administratīvi soda personas. 
Izglītības ministrijas pārstāve Sandra Purviņa portālam “Delfi” sacīja, ka pēc stāšanas IVI vadītāja amatā Stankevičs pēc ministrijas norādījumiem pārtrauca pasniedzēja darbu, līdz ar to neatrodas iespējamā interešu konflikta situācijā. 
Savukārt par viņa iepriekšējo amatu apvienošanu ministrija neuztraucas, jo “nebija saņemta neviena sūdzība”. Purviņa arī norādīja, ka tagad, kad Stankevičs atstājis pasniedzēja darbu, diez vai ir vērts apspriest iepriekšējos notikumus. 
Stankevičs par IVI vadītāju iecelts ierēdņu rotācijas kārtībā, nevis pēc konkursa. Viņu amatam izvirzīja ministrija un valdība piekrita viņa iecelšanai. 

Loskutovs aicina valdību atbalstīt vispārējo iedzīvotāju ienākumu deklarēšanuLETA  06/15/05     Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) priekšnieks Aleksejs Loskutovs aicinājis valdību, lemjot par fizisko personu ienākumu gūšanas kontroles pilnveidošanu koncepciju, atbalstīt variantu par vispārēju deklarēšanu visiem Latvijas pilsoņiem un pastāvīgiem iedzīvotājiem. 
KNAB Sabiedrisko attiecību un starptautiskās sadarbības nodaļas vadītāja Diāna Kurpniece informēja, ka birojs iesniedzis izskatīšanai Ministru kabinetā koncepciju par fizisko personu ienākumu gūšanas kontroles pilnveidošanu. 
Koncepcijā ir identificētas galvenās problēmas fizisko personu ienākumu gūšanas kontroles jomā un piedāvāti trīs varianti situācijas uzlabošanai. Koncepcijā paredzēto risinājumu mērķis ir liegt negodprātīgām personām iespēju ļaunprātīgi nemaksāt nodokļus un apkrāpt savu valsti, kā arī izmantot likumu nepilnības, legalizējot pretlikumīgā veidā iegūtus līdzekļus. 
Neskatoties uz to, ka starpinstitūciju darba grupa ierosina atbalstīt koncepcijas projekta trešo variantu, kas paredz ienākumu un mantiskā stāvokļa deklarēšanas pienākuma attiecināšanu tikai uz personām ar noteiktu ienākumu līmeni, Loskutovs lūdz Ministru kabinetu atbalstīt koncepcijas otro variantu. Tas paredzot ikgadējo fizisko personu ienākumu un mantiskā stāvokļa deklarēšanu kā visaptverošu un obligāto pasākumu visiem Latvijas pilsoņiem un pastāvīgiem iedzīvotājiem, kā arī atsevišķos gadījumos Latvijas nerezidentiem. 
Loskutovs uzskata, ka vispārējās ienākumu deklarēšanas ieviešana nodrošinātu iespējami pilnas informācijas iegūšanu par katras personas ieņēmumiem un izdevumiem, kas dotu iespēju efektīvi vērsties pret koruptīviem tiesībpārkāpumiem, kā arī citām prettiesiskām rīcībām, kas ir saistītas ar nelegālu ienākumu gūšanu, jo īpaši valsts ieņēmumu jomā. 
Kā norāda KNAB vadītājs, īpaši svarīgi, ka efektīvā fizisko personu ienākumu kontrole ļautu būtiski ierobežot prettiesiski iegūtu līdzekļu legalizēšanas - naudas atmazgāšanas, iespējas. Salīdzinot ar citiem koncepcijas variantiem, Loskutova atbalstītā varianta īstenošana dotu arī tiešu ekonomisku efektu, kas vērtējams simtos miljonu latu, norādīja Kurpniece. 
KNAB priekšnieks atzīstot, ka koncepcijas otrā varianta ieviešanas un īstenošanas izmaksas ir vislielākās, tomēr uzsver, ka arī tiešais, un, pats galvenais, netiešais ekonomiskais efekts ir vislielākais, jo ieviešanas rezultātā tiek iegūta informācija, kas izmantojama ne tikai korupcijas novēršanas un nodokļu iekasēšanas uzlabošanas mērķim, bet arī ekonomisko, sociālo un valsts drošības politiku veidošanai un pamatošanai.
Kiršteins: Ārlietu ministrijā ir ‘bardaks’LETA  06/15/05     Bijušais Saeimas Ārlietu komisijas vadītājs Aleksandrs Kiršteins uzskata, ka Ārlietu ministrijā (ĀM) ir “bardaks”. 
Pamatojot savu viedokli, politiķis apgalvoja, ka ĀM ir saņēmusi vairākas sūdzības par Latvijas diplomātiem ārvalstīs, kas pārkāpuši Vīnes konvenciju. Par vienu Latvijas vēstnieku un ģenerālkonsulu, esot saņemtas “katastrofālās sūdzības”, tomēr ĀM nekādus nopietnus mērus nav pieņēmusi. Diplomātu vārdus viņš nevēlējās atklāt, sakot, ka tas jāprasa komisijas jaunajai priekšsēdētājai. 
Kiršteins arī pauda neapmierinātību ar dažu ārvalstu vēstnieku darbību Latvijā. Kā piemēru viņš minēja Krievijas vēstnieku Latvijā Viktoru Kaļužniju, kurš esot "uzpļāvis savai valstij", intervijā laikrakstam “Telegraf” sakot, ka Krievijas nav bijusi leģitīma, slēdzot ar Latviju 20.gada miera līgumu. 
Runājot par saviem nākotnes plāniem, politiķis sacīja, ka būtu muļķīgi tagad atklāt, no kurām partijām viņš ir saņēmis piedāvājumus pievienoties. Tomēr Kiršteins atzina, ka piedāvājumi saņemti arī no partijām, kas pārstāvētas Saeimā. 
Šobrīd viņš nevienā politiskā organizācijā nedomā stāties, jo vēlas atpūsties. 
Kiršteins akcentēja, ka pretēji bijušo Tautas partijas (TP) kolēģu izteikumiem, viņš negrasās dibināt savu partiju un aicināja painteresēties, kāpēc TP ir izplatījusi baumas par viņa vēlmi sašķelt šo partiju. 
Šodien par Ārlietu komisijas vadītāju ievēlētā TP pārstāve Vaira Paegle atzina, ka ĀM pārstāvji šodien informējuši deputātus par saņemtajām sūdzībām par Latvijas diplomātu darbu. Atbilstoši diplomātiskajai praksei šie gadījumi tiek izmeklēti, viņa apgalvoja, atzīstot, ka neviens no diplomātiem, par kuriem saņemtas sūdzības, atsaukts šobrīd nav. 
Komisija šim jautājumam plāno sekot līdzi arī turpmāk.
 Kiršteins atkāpjas, Saeimas Ārlietu komisiju vadīs PaegleDELFI  06/15/05    No Tautas partijas izslēgtais deputāts Aleksandrs Kiršteins trešdien atkāpās no Saeimas Ārlietu komisijas priekšsēdētāja amata pirms valdošās koalīcijas partijas panāca viņa pārvēlēšanu, un par jauno komisijas vadītāju ievēlēta Tautas partijas pārstāve Vaira Paegle. 
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks Leopolds Ozoliņš portālam “Delfi” sacīja, ka komisijas sēdē Kiršteins savu atkāpšanos speciāli nepamatoja, taču “ir nerakstīts likums, ka komisiju vada tikai valdošās koalīcijas pārstāvji”, un līdz ar Kiršteina izslēgšanu no Tautas partijas viņam bija jāatstāj amats. 
Trešdienas komisijas sēdē bija paredzēts lemt par priekšsēdētāja pārvēlēšanu. Kiršteins no TP tika izslēgts pēc skandalozā paziņojuma, kurā viņš ieteica Latvijas ebreju draudžu un kopienu padomei “neatkārtot 1940.gada kļūdas”. TP valde konstatēja, ka Kiršteins pēdējos mēnešos “uzsācis provokatorisku, ekstrēmu, TP programmai neatbilstošu politisku darbību”. Šī Kiršteina rīcība pēdējās dienās novedusi pat pie izteikumiem, kas robežojas ar antisemītismu. Ozoliņš atzīmēja, ka pats nepiekrīt notiekošajam, jo viņaprāt Kirštens tika vajāts par saviem uzskatiem, un tas neatbilst demokrātijas principiem. Viņš arī pauda, ka tagad komisijā un parlamentā valda “nelabvēlīga gaisotne un neuzticamība”. 
Jau ziņots, ka Kiršteina skandalozais vēstījums veidots kā atbilde Latvijas Ebreju draudžu un kopienu padomes paziņojumam ar nosodījumu Herberta Cukura darbības izvērtējumam. Kiršteins uzskata, ka padomes paziņojums “satur klajus melus un izplatīts vienlaikus ar Krievijas Federācijas varas iestāžu uzbrukumiem Latvijai”. 
Kiršteins aiziet, Paegle sola mieru Ārlietu komisijā 
Gunta Sloga,  Diena  06/16/05    Pirmais mērķis ir ieviest mieru, kā arī veicināt saskaņotu viedokļu un rīcības veidošanos starp Ārlietu komisiju (ĀK), Ārlietu ministriju un Valsts prezidenti — to trešdien pēc ievēlēšanas par komisijas vadītāju žurnālistiem uzsvēra Vaira Paegle (TP). Viņas ievēlēšana par ĀK priekšsēdi kļuva iespējama pēc tam, kad par savu atkāpšanos no amata, pieliekot punktu vairākas nedēļas ilgušajiem ķīviņiem, trešdienas rītā paziņoja komisijas līdzšinējais vadītājs, no TP rindām izslēgtais Aleksandrs Kiršteins.
Pat ja A.Kiršteins nebūtu atkāpies no amata, šīs nedēļas laikā pēc TP un JL deputātu ierosinājuma būtu sasaukta Ārlietu komisijas sēde, kurā lemtu par ĀK vadītāja nomaiņu. Taču, sperdams šo soli pats, A.Kiršteins trešdien atgādināja, ka tur savu vārdu, jo jau iepriekš solījis pirms Saeimas došanās vasaras brīvdienās atstāt ĀK vadību. Viņam līdz tam vien esot bijis jāpabeidz iesāktās lietas. A.Kiršteins, kurš arī turpmāk paliks ĀK kā tās loceklis, vēloties atpūsties, taču rudenī iesaistīšoties politikā. A.Kiršteins pieļāva, ka pievienosies "kādai esošai" partijai, tādējādi noliedzot pieņēmumus par jauna spēka dibināšanu. Taču A.Kiršteins atteicās stāstīt, kurai partijai pievienosies, jo negrasoties atklāt savu taktiku.
Kā zināms, A.Kiršteinu, kura nepārdomātie izteikumi bija raisījuši gan ārvalstu diplomātu, gan prezidentei tuvu stāvošu cilvēku neapmierinātību, 26.maijā izslēdza no TP, jo, pēc partijas valdes uzskatiem, viņš bija sācis "provokatīvu un ekstrēmu" politisku darbību.
TP arī paziņoja, ka viņa izteikumi robežojas ar antisemītismu, tādēļ partija ierosināja atcelt A.Kiršteinu no Ārlietu komisijas vadītāja amata. Tiesa, TP pūliņi panākt A.Kiršteina atcelšanu ieilga vairākas nedēļas.
Arī trešdienas slēgtā ĀK sēde neritēja raiti, un pirms balsojuma par jauno komisijas vadītāju tika izsludināts pārtraukums. Kad sēde atsākās, tajā neatgriezās TB/LNNK pārstāvis Jānis Straume. No sēdes izgāja arī A.Kiršteins, un viņam sekoja ĀK priekšsēdētāja biedrs Leopolds Ozoliņš (ZZS), kuram ne pirmo reizi izšķirīgā brīdī palika slikti. Jau agrāk L.Ozoliņš žurnālistiem sacīja, ka nevar atbalstīt TP virzītās V.Paegles kandidatūru ĀK vadītājas amatam, jo viņa kā trimdiniece slikti pārzinot valsts okupācijas gadus. Arī pēc A.Kiršteina domām, viņa nav piemērota šim darbam un drīzāk ĀK vadītājam vajadzēja virzīt kādu no JL vai ZZS.
Sēdi uzņēmās vadīt ĀK sekretārs Igors Solovjovs (PCTVL), tajā bez viņa piedalījās Anta Rugāte un V.Paegle (abas TP), Sarmīte Ķikuste, Aigars Pētersons un Uldis Mārtiņš Klauss (visi JL). Sēdes dalībnieki vienbalsīgi pieņēma lēmumu iecelt par Ārlietu komisijas vadītāju V.Paegli. Tikko kā ĀK vadītājas amatā ievēlētā V.Paegle uzsvēra, ka viens ir skaidrs — viņa ne ar kādiem radikāliem paziņojumiem klajā nenākšot. Pirmie darbi esot likumdošanas jautājumi, jaunu vēstnieku kandidatūru saskaņošana un diskusiju atjaunošana par Latvijas ārpolitikas pamatnostādnēm. Tādēļ viņa rudenī vēloties panākt, lai Saeima atkal debatēs par ārpolitikas jautājumiem. Ļoti svarīgs ir dialogs un saskaņota rīcība, taču "diplomātijā klusēšana ir zelts", uzsvēra diplomāte.
V.Paegle gan atteicās runāt par to, vai varētu mainīties ĀK darbinieki, jo vispirms vēloties iepazīties ar viņiem un viņu darbu. Kā zināms, A.Kiršteina vadībā Ārlietu komisijā par sekretāri strādājusi Liene Apine, kas ir drošības policijas uzraudzībā esošās Latvijas nacionālās frontes aktīviste.
Tikmēr Saeima ceturtdien lems par A.Kiršteina atsaukšanu no NATO Parlamentārās asamblejas Latvijas delegācijas sastāva.

Deputāti plāno darbu, aizmirstot prezidentes runu 
Ināra Egle,  Diena  06/16/05    Valdības partijas trešdien negaidīti paziņoja, ka pretēji plānotajam 22.jūnijā pirms Jāņiem deputāti varētu atteikties no Saeimas sēdes. Līdz ar to nav skaidrs, kad Saeimā varētu uzstāties Valsts prezidente Vaira Vīķe–Freiberga. Saskaņā ar agrāko tradīciju prezidente runu saka pēdējā pavasara sesijas sēdē, un bija oficiāla vienošanās, ka tas būs 22.jūnijā. Tā kā koalīcijai ir raksturīgi pēkšņi gājieni, kuluāros jau izskanēja minējumi, ka šādi deputāti būs centušies novērst prezidentes uzstāšanos, zinot viņas pēdējā laika kritisko attieksmi pret varas partijām.
"Nekas tāds mums nav prātā. Prezidente taču uzstāsies sēdē jau rīt (domāts — ceturtdien), mēs vēl pārrunājām — nez ko viņa mums sacīs," Dienai pārsteigts bilda TP frakcijas vadītājs Jānis Lagzdiņš. Viņš neesot ielūkojies Saeimas sēdes darba kārtībā, bet uzticējies Jaunā laika frakcijas vadītājam Kārlim Šadurskim, kas esot ierosinājis pirms Jāņiem sēdi nesasaukt. K.Šadurskis sacīja, ka komisijas nepagūs līdz nākamajai trešdienai sagatavot likumprojektus. Neoficiāli dzirdēts, ka pirmsjāņu dienā varētu rasties problēmas ar kvorumu, jo daudzi deputāti jau plānojot doties uz līgošanas vietām. Uzzinājis, ka šajā dienā paredzēta prezidentes runa, K.Šadurskis sacīja: "Prezidenti vienmēr ir patīkami klausīties, tāpēc varam sanākt 22.jūnijā un uzklausīt prezidenti."
Prezidentes preses sekretāre Aiva Rozenberga trešdien septiņos vakarā informēja, ka prezidentei nav informācijas par izmaiņām Saeimas plānos un viņa gatavojas uzstāties 22.jūnijā deviņos no rīta, par ko bija oficiāla vienošanās. 30.jūnijā, kad koalīcija plānojusi sēdi, prezidente atradīsies ārvalstu komandējumā. Saeimas preses dienesta vadītāja Inese Auniņa sacīja, ka Saeimas prezidijs par sēdes sasaukšanu lems ceturtdien un tas paredzējis izskatīt iespēju to sasaukt 22.jūnijā.

Saeima pieņem jauno privatizācijas pabeigšanas likumu 
LETA  06/16/05    Šodien Saeima galīgajā lasījumā atbalstīja privatizācijas "jumta" likumu, ar kuru iecerēts pabeigt privatizācijas procesus Latvijā.
Par likuma pieņemšanu nobalsoja 58, pret bija 22, bet balsojumā atturējas 22 parlamenta deputāti.
Likums stāsies spēkā šā gada 1.septembrī.
Kā iepriekš bija vienojušās valdību veidojošās partijas, parlaments likumu atbalstīja Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisijas piedāvātajā redakcijā.
EM parlamentārais sekretārs Dzintars Zaķis (JL), prezentējot ilgi Saeimā tapināto dokumentu, uzsvēra, ka šis ir viens no svarīgākajiem likumiem, ko sagatavojusi esošā valdība. Viņš atgādināja, ka privatizācijas pabeigšana ir minēta kā viena no galvenajām Aigara Kalvīša (TP) valdības prioritātēm.
Komisija šodien pieņemto likumu trīs mēnešus gatavoja galīgajam lasījumam, meklējot kompromisu starp Ekonomikas ministriju (EM) pārstāvošo partijas "Jaunais laiks" (JL) un Tautas partijas (TP) politiķu piedāvātajiem risinājumiem privatizācijas nobeiguma posmā.
Ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš (JL) šonedēļ pēc koalīcijas padomes sēdes, paužot prieku par panākto vienošanos, sacīja, ka ar likumu tiks pielikts punkts gandrīz 15 gadus ilgušajiem privatizācijas procesiem Latvijā.
Arī Kalvītis (TP) uzsvēra, ka likums ir orientēts uz privatizācijas pabeigšanu, "tāpēc jebkādas spekulācijas, kā interesēs tas ir pieņemts, ir retoriskas", noraidot JL iepriekš izteiktos pārmetumus, ka daļa priekšlikumu ir iesniegti šauru ekonomisku grupu interesēs.
Galvenie strīdi starp JL un TP bija par to, kā turpmāk noteikt apbūvēta zemesgabala cenu, kāda būs naudas - privatizācijas sertifikātu proporcija, maksājot par privatizējamo objektu, ko darīt ar vecajiem privatizācijas ierosinājumiem, un par TP priekšlikumu ļaut īpašuma kompensācijas sertifikātus mainīt ar privatizācijas sertifikātiem, lai veicinātu to izmantošanu.
Jautājumā par privatizācijas sertifikātu maiņu ar īpašuma kompensācijas sertifikātiem Saeima šodien atbalstīja priekšlikumu, kas paredz, ka īpašuma kompensācijas sertifikātos veicamos maksājumus par zemi, izņemot Rīgā un Jūrmalā, varēs veikt privatizācijas sertifikātos, ja kopējais neizmantoto kompensācijas sertifikātu skaits ir mazāks par 3%.
Attiecību, pēc kādas sertifikāti tiks mainīti, noteiks valdība. Šobrīd tirgū vēl atlikuši apmēram 10% šo sertifikātu, aģentūrai LETA iepriekš sacīja Zaķis.
Šodien tika atbalstīts kompromisa priekšlikums par naudas un sertifikātu proporciju, kādā turpmāk maksās par privatizējamo objektu. Tika noteikts, ka par valstij un pašvaldībai piederošo objektu Rīgā un Jūrmalā 40% cenas tiks maksāta sertifikātos, Daugavpilī, Liepājā, Jelgavā, Rēzeknē, Ventspilī un Rīgas rajona pilsētās - 50%, bet citās pilsētās un lauku apvidos - 80%.
Jaunajā likumā paredzēta jauna, Ministru kabineta noteikta kārtība, kā aprēķinās apbūvēta zemesgabala cenu. Pēc Zaķa iepriekš teiktā, tā būs divas trīs reizes augstāka nekā zemes kadastra vērtība.
Likuma mērķis ir pabeigt valsts un pašvaldību īpašuma privatizāciju, kā arī rosināt privatizācijas sertifikātu piešķiršanas un izmantošanas pabeigšanu valsts un pašvaldību īpašumu privatizācijā.Saskaņā ar likumu valsts vai pašvaldības privatizācijas ierosinājumu varēs iesniegt līdz 2006.gada 31.augustam. Visus ierosinājumus reģistrēs īpašā reģistrā, kuru uzturēs Privatizācijas aģentūra un citas privatizāciju veicošās institūcijas.
Likumā noteiktas sešas valsts akciju sabiedrības (VAS) - "Latvenergo", Latvijas Pasts, starptautiskā lidosta "Rīga", "Latvijas dzelzceļš", "Latvijas Gaisa satiksme" un "Latvijas Valsts meži", kuru akcijas nevar privatizēt.
Likums ierobežos pašvaldības rīcību, iznomājot tai piederošas zemesgabalus ar apbūves tiesībām. Šodien atbalstītais komisijas priekšlikums paredz, ka valstij vai pašvaldībai piederoši neapbūvēti zemesgabali varēs tikt iznomāti ne ilgāk kā uz 12 gadiem. Pēc nomas beigām, nomniekam uzceltie īpašumi būs jānojauc.
Galvenās debates šodien izvērtās ap daļu no opozīcijas deputātes Annas Seiles (TB/LNNK) priekšlikumiem, kuri netika komisijā atbalstīti. Valdošais vairākums neatbalstīja arī ierosinājumu, ka par VAS piederošo meitas uzņēmumu pārdošanu vai privatizēšanu būtu jālemj Saeimai.
Tika saglabāta likuma redakcija, kas paredz, ka šo lēmumu pieņems valdība. Pēc apvienības "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" frakcijas deputāta Pētera Tabūna domām, tas paver iespēju šādu uzņēmumu slēptai privatizācijai. To noraidīja Zaķis, kurš uzsvēra, ka tā nav Saeimas kompetence, lemt par VAS piederošu uzņēmumu pārdošanu. 

Saimniecībā un biznesā...

Eksperti: Latvijas uzņēmējiem uzmanīgi jāizvērtē turpmākā darbība Krievijā 
LETA  06/12/05    Pēc Mihaila Hodorkovska prāvas arī Latvijas uzņēmējiem būtu uzmanīgi jāizvērtē turpmākā darbība Krievijā, atzīst aģentūras LETA aptaujātie finanšu eksperti.
Kā ziņots, Krievijas naftas magnātiem Hodorkovskim un Platonam Ļebedevam pagājušajā nedēļā Maskavas tiesā katram piespriests deviņu gadu cietumsods.
"SEB Unifondi" portfeļu pārvaldnieks Arnis Mālbergs domā, ka Hodorkovska prāvas rezultāts, lai arī jau iepriekš prognozējams, ir visai skaidrs signāls gan uzņēmējiem, gan investoriem privātajā sektorā.
Lai arī maz ticams, ka šādas represijas varētu turpināties plašā mērogā, tās tomēr norāda gan uz lielo vadošo aprindu ietekmi uz tiesu sistēmu, gan augsto politisko risku un ierobežoto ekonomisko brīvību.
Tajā pat laikā investoriem ir pieejams arī plašs loks valstij piederošu uzņēmumu vērtspapīru, un attiecībā uz tiem, pēc Mālberga domām, politiskais risks ir daudz mazāks, kamēr peļņas iespējas - tikpat lielas.
Arī "Parex Asset Management" Tirgus analīzes daļas vadītājs Zigurds Vaikulis norādīja, ka pašu notiesāšanas faktu nevar uzskatīt par pārsteidzošu. Vērojot "dinamisko" situācijas attīstību "Jukos" lietā pēdējā gada laikā, par šādu iznākumu diez vai kādam bija šaubas. Tātad šajā kontekstā Latvijas uzņēmējiem bija dots pietiekoši ilgs laiks pārdomām.
""Jukos" lieta, protams, ieviesa savas korekcijas Krievijas risku novērtējumā, pirmajā vietā izvirzot tieši politisko risku," sacīja Vaikulis.
Šis risks būtu jāņem vērā gan investoriem, kuri Krievijā iegulda savu naudu, gan uzņēmējiem, kam Krievijā ir biznesa sakari. Tomēr jāatzīmē, ka šis risks attiecas galvenokārt uz augstākajiem biznesa ešeloniem, kuri ir cieši saistīti ar politikas eliti, oligarhiem un tiem pielīdzināmām personām, skaidroja eksperts.
Uzņēmējiem, kuri darbojas sadzīviskā līmenī, diez vai būtu jāuztraucas par "Jukos" skandālam līdzīgu notikumu ietekmi uz viņu biznesu, uzsvēra Vaikulis.
Kā aģentūrai LETA atzina augļu un dārzeņu pārstrādes uzņēmuma SIA "Spilva" prezidente Lolita Bemhena, cik riskants ir Krievijas tirgus, tik liels ir arī tā potenciāls un uzņēmums ar to rēķinās.
"Spilva" nodarbojas ar savu produktu virzīšanu šajā tirgū un nodrošina produkcijas piedāvājumu atbilstoši pieprasījumam, skaidroja Bemhena, norādot, ka "Spilvas" darbības Krievijas tirgū politiku neskar.
41 gadu vecais bijušais naftas kompānijas "Jukos" vadītājs Hodorkovskis tiesā atzīts par vainīgu sešos apsūdzības punktos, un viņam piespriests deviņu gadu cietumsods. Arī viņa biznesa partneris Ļebedevs atzīts par vainīgu sešos apsūdzības punktos un viņam piespriests deviņu gadu cietumsods.
Savukārt līdz ar viņiem apsūdzētajam bijušajam kompānijas "Volna" vadītājam Andrejam Krainovam piespriesti pieci gadi nosacīti.
Hodorkovskim un Ļebedevam bija izvirzītas pavisam septiņas apsūdzības, tai skaitā par krāpšanu, īpašuma izlaupīšanu un izvairīšanos no nodokļiem. Viņiem piespriestais cietumsods ir par vienu gadu mazāks par prokurora prasītajiem desmit gadiem.

Īsumā par biznesu
Lelde Petrāne,  NRA  06/11/05    Nākamnedēļ notiks LR ekonomisko diplomātu un Latvijas ārējo ekonomisko pārstāvniecību ārvalstīs tikšanās ar uzņēmējiem. Tikšanās ar Latvijas ārējo ekonomisko pārstāvniecību vadītājiem un LR vēstniecību ekonomiskajiem diplomātiem notiks 16. jūnijā. To rīko Ekonomikas ministrija, Ārlietu ministrija un Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra (LIAA).
Latvijas ārējo ekonomisko pārstāvniecību uzdevums ir sekmēt Latvijas ekonomikas attīstību, veicinot Latvijas eksportu un piesaistot ārvalstu investīcijas, kalpojot par tiltu Latvijas uzņēmējiem uz svarīgākajiem ārvalstu tirgiem un ārvalstu uzņēmējiem uz Latviju. Kopumā ārvalstīs darbojas deviņas pārstāvniecības un 29 Latvijas vēstniecības. Šoreiz tikšanās laikā paredzēts klātesošajiem sniegt plašāku ieskatu Francijas, Dānijas un Norvēģijas tirgos – par biznesa kultūru un īpatnībām, esošo sadarbības pieredzi un vēl neizmantotām iespējām. Tiks organizētas arī individuālas tikšanās ar pārstāvniecību Vācijā, Francijā, Lielbritānijā, Kazahstānā, Dānijā, Norvēģijā, Nīderlandē, Zviedrijā un Krievijā vadītājiem un LR vēstniecību Somijā, ASV, Turcijā, Čehijā, Polijā, Lietuvā un Igaunijā ekonomiskajiem diplomātiem. Eksporta preču vērtība augusi par 14,2%, importa — par 10,1% 
BNS  06/11/05     Šogad pirmajā ceturksnī, salīdzinot ar pagājušā gada attiecīgo laika periodu, Latvijā vienības vērtība eksportētajām precēm augusi par 14,2%, importētajām precēm — par 10,1 procentu.
Salīdzinājumā ar iepriekšējo ceturksnī — 2004.gada pēdējo ceturksni — vienības vērtība eksporta precēm palielinājusies par 4,5%, bet importa precēm — par 3,4%.
Šogad pirmajā ceturksnī, salīdzinot ar 2004.gada pēdējo ceturksni, vidējo eksporta vienības vērtības līmeni visvairāk paaugstināja vienības vērtības celšanās koksnei un tās izstrādājumiem — par 2,4 procentpunktiem, mašīnām, mehānismiem un elektroiekārtām — par 0,5 procentpunktiem, pārtikas rūpniecības ražojumiem, ķīmiskās rūpniecības un saskarnozaru ražojumiem, minerālproduktiem — par 0,4 procentpunktiem, kā arī tekstilmateriāliem un tekstilizstrādājumiem — par 0,3 procentpunktiem.
Vienlaikus nozīmīgākā pazeminošā ietekme bija eksporta vienības vērtības kritumam metāliem un to izstrādājumiem — par 0,3 procentpunktiem.
Kopējo importa vienības vērtības līmeni šajā laika periodā visvairāk (par 0,7 procentpunktiem) paaugstināja vienības vērtības kāpums augu produktiem, kā arī mašīnām, mehānismiem un elektroiekārtām.
Vienības vērtības celšanās ķīmiskās rūpniecības un sakarnozaru ražojumiem kopējo vienības vērtības līmeni palielināja par 0,5 procentpunktiem, tekstilmateriāliem un tekstilizstrādājumiem, kā arī satiksmes līdzekļiem un to aprīkojumam — par 0,4 procentpunktiem, papīrmasai, papīram un kartonam — par 0,3 procentpunktiem, bet koksnei, metāliem, plastmasām un izstrādājumiem no tiem — par 0,2 procentpunktiem. 
Vienlaikus vislielākā pazeminošā ietekme (par 0,2 procentpunktiem) bija importa vienības vērtības kritumam minerālproduktiem.

Turpina attīstīt Mežaparku
Ilze Kļaviņa,  NRA  06/13/05     Mežaparka teritorija starp Ezermalas un Annas Sakses ielu gadiem bijusi pamesta un aizaugusi. Sabiedriskās organizācijas un iedzīvotāji sabiedriskās apspriešanas noslēguma sēdē akceptēja SIA Ķeizarmežs vēlmi sakārtot šo teritoriju – apzaļumot to un izveidot tajā dzīvojamo ēku kompleksu.
Teritoriju starp Saules dārzu un SIA Ķeizarmežs sporta kompleksu no atpūtnieku skatiem sedz vien izļodzījies žogs. Taču arī tas nespēj noslēpt tur valdošo nesakoptību. Pirms pusotra gada SIA Ķeizarmežs sāka virzīt projektu, kas paredz šīs teritorijas sakārtošanu, stāstīja SIA Ķeizarmežs direktors Aivars Trops. Piektdien notika otrā sabiedriskā apspriešana, kurā projekta autori iepazīstināja ar savām idejām un uzklausīja sabiedrisko organizāciju un iedzīvotāju priekšlikumus. 
Arhitekts Ivars Šļivka informēja, ka teritorijā starp Ezermalas un Annas Sakses ielu (1,6 hektāru platībā) ietilpst pieci zemesgabali – trīs no tiem pieder privātām personām, viens Mežaparka draudzei, bet viens valstij. Pašlaik šajā teritorijā atrodas neliela apbūve un baznīciņa. Detālplāna ierosinātājs brīvo zemi iesaka izmantot mazstāvu apbūvei. Pēc arhitektu iecerēm, šeit varētu uzbūvēt nelielas rindu mājas, kuras harmoniski iekļautos Mežaparka vidē un neizjauktu zaļās zonas līdzsvaru. Būvniecība plānota tā, lai saglabātu šajā vietā esošo bērzu birzi. Turklāt saskaņā ar projektu 60 procenti šīs teritorijas tiks apzaļumoti un tiks iestādīti 180 jauni koki un krūmi.
"Īstenojot šo projektu, ieguvēji būs visi. Valsts saņems nodokļus, un būs jaunas darba vietas. Mežaparks kļūs sakoptāks, tiks radītas jaunas dzīvojamās telpas, kas Rīgai ir ļoti aktuāli, jo, pēc statistikas datiem, viens rīdzinieks šobrīd apdzīvo vidēji 24 kvadrātmetrus, lai gan Eiropas Savienībā noteiktā norma ir 50 kvadrātmetri vienam cilvēkam," sacīja A. Trops. 
Sabiedriskās apspriešanas laikā Mežaparka draudze ir izteikusi vēlēšanos palielināt un rekonstruēt sava dievnama telpas. Būtībā draudze vēlas būvēt jaunu baznīcu – lielāku un plašāku nekā pašreizējā, lai tajā dievkalpojumus varētu apmeklēt vismaz 300 cilvēki. SIA Ķeizarmežs, respektējot šo draudzes vēlmi, atkāpās no savām iepriekšējām iecerēm un ir gatava samazināt plānoto mazstāvu apbūvi. "Tas nepieciešams, lai saglabātu līdzsvaru starp zaļo zonu un apbūvi: ja kaimiņi vēlas palielināt savu apbūvējamo platību, tad mēs piekāpjamies un samazinām savējo," skaidroja A. Trops.
Sabiedriskās apspriešanas laikā ir saņemtas astoņu sabiedrisko organizāciju un 900 iedzīvotāju atsauksmes, lielākoties pausts atbalsts projektam, SIA Ķeizarmežs kā organizācijai, kas atbalsta bērnu un jauniešu sporta attīstību un kas ar līdzšinējo darbību pierādījusi ieinteresētību vides sakopšanā. "Uzņēmumam jāļauj turpināt iesākto," secināja I. Šļivka. Projektu akceptējusi Valsts kultūras un pieminekļu aizsardzības inspekcija, Rīgas domes Vides departaments, domes Vides un Attīstības komiteja, kā arī Rīgas pilsētas būvvalde. 
***
Viedokļi
Raivis Dzintars, Apvienības Visu Latvijai priekšsēdētājs:
– Viss, kas ir virzīts uz teritorijas attīstību, ir pozitīvi. Zinot, kā teritorijā starp Ezermalas un Annas Sakses ielu izskatās visus pēdējos gadus un šobrīd, ir skaidrs – šajā vietā kaut kas ir steigšus jādara. Diemžēl mūsu sabiedrībā valda uzskats, ka nevajag neko darīt un ka, jo mazāk kas notiek, jo labāk. Tas ir pilnīgi aplams viedoklis, ja gribam redzēt savu pilsētu sakoptu.
Sigits Duduris, Vides konsultāciju biroja vadītājs:
– Es kā rīdzinieks priecājos par katru sakoptu pilsētas daļu. Rīgas problēma ir tā, ka daudzi turīgi iedzīvotāji dzīvo ārpus Rīgas un līdz ar to arī nodokļi aizplūst no pilsētas. Mežaparks ir laba vieta, lai šeit būvētu mājas un ieinteresētu turīgākos iedzīvotājus palikt pilsētā. Ķeizarmeža projektā uzteicams ir arī tas, ka apzaļumošana ir ar pozitīvu zīmi. Izvērtējot projektu, jāņem vērā Ķeizarmeža vēsture. Atceros, kāda bija apkārtne, pirms uzņēmums bija sācis šeit kaut ko darīt – ar krūmiem aizaugušas, pamestas teritorijas, džungļi, kuriem cilvēki gāja garām ar līkumu. Tagad apkārtne un arī Saulesdārzs ir sakopti, šeit aktīvi atpūšas gan pieaugušie, gan bērni. Domāju, ka šī politika ir jāturpina. Uzņēmēji gaida efektīvāku darbību 
Ieva Fīrere,  Diena  06/13/05     LIAA veicinās nepastarpinātas saites veidošanos starp uzņēmējiem un ārējām ekonomiskajām pārstāvniecībām.
Pasaules investīciju konferencē šogad Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra (LIAA) atzīta par labāko Austrumeiropas un Centrālāzijas reģionā, tomēr daudzi uzņēmumi norāda, ka par aģentūru un tās pārstāvniecībām ārvalstīs trūkst informācijas. Lai veicinātu sadarbību, LIAA, Ekonomikas ministrija un Ārlietu ministrija ceturtdien aicinās uzņēmējus tikties ar ārējo ekonomisko pārstāvniecību vadītājiem, kā arī Latvijas vēstniecību ekonomiskajiem diplomātiem. 
Latvijas uzņēmumu ekonomiskās intereses pēdējos divos gados ārējās ekonomiskās pārstāvniecības nodrošina jau deviņās valstīs: Lielbritānijā, Vācijā, Francijā, Nīderlandē, Zviedrijā, Dānijā, Norvēģijā, arī Krievijā un Kazahstānā. Lielāko interesi par iespējām investēt Latvijā, kā apgalvo LIAA, pašlaik izrāda Lielbritānijas, Vācijas un Norvēģijas uzņēmēji. 
"Lai izzinātu vietējo tirgu, ārvalstu uzņēmums var vērsties vai nu šajās ārējās ekonomiskajās pārstāvniecībās vai konkrētās valsts ekonomikas attīstības aģentūrā," saka International Greetings projekta vadītājs Uldis Hmieļevskis, vērtējot aģentūru "kā augsta līmeņa palīgu". Lielbritānijas koncerns International Greetings Plc par labu ražotnes izveidei Liepājā izšķīrās pēc pusotra gada izpētes, par priekšrocībām atzīstot labas telpas, loģistikas sistēmu un iespēju iegūt struktūrfondu finansējumu. Arī norvēģu metālapstrādes uzņēmuma Torgy Baltic izpilddirektore Līga Aniņa atzīmē, ka nonākšana līdz izvēlei apsvērt investēšanu Latvijā ir aģentūras un pārstāvniecību nopelns. Torgy Baltic lēmumu par darbības sākšanu Latvijā pieņēmis četru mēnešu laikā, projektā investējot 300 tūkstošus eiro, un sākotnēji ražotnē Jelgavā plānots nodrošināt darba vietas 20 cilvēkiem. 
Līdz šim aģentūras un pārstāvniecību apkalpoto projektu kopapjoms pārsniedz 200 miljonu eiro, tomēr ir uzņēmumi, kas izvēlas sadarbības partnerus vai pasūtījumus ārvalstīs iegūt nepastarpināti.
Pirms pieciem gadiem sākto kontaktu dibināšanu ar vācu uzņēmumiem sadarbībā ar pārstāvniecību būvmateriālu ražotājs Tenax komentē nelabprāt, norādot, ka 2000.gadā firma nebija tādā līmenī, lai konkurētu ārpus Latvijas. To, ka uzņēmuma pirmā pieredze ar iziešanu ārvalstīs notikusi ar pārstāvniecību palīdzību, Tenax valdes priekšsēdētājs Nikolajs Kurma vērtē pozitīvi, tomēr tagad ar biznesa kontaktu dibināšanu un eksporta veicināšanu "tiek galā paši". N.Kurma uzskata, ka pārstāvniecību loma kopš iestāšanās ES ir samazinājusies. "Mēs taču tagad dzīvojam vienā valstī," smej N.Kurma.
"Varbūt Rīgas pusē ir vairāk informācijas," neziņu par pārstāvniecību darbību pauž SIA Nook Ltd vadītājs Edgars Kļaviņš, kura vadīto uzņēmumu Rēzeknē jūnija sākumā apmeklēja Latvijā akreditētie ārvalstu vēstniecību ekonomiskie diplomāti. Viņu tikšanos, lai veicinātu investīciju piesaisti, kā arī Latvijas uzņēmēju konkurētspēju ārvalstīs, organizēja LIAA. Uzņēmējs norāda, ka līdz šim viņam nav bijusi vajadzība par pārstāvniecībām interesēties — lai attīstītu biznesu, SIA Nook Ltd vadītājs ir piedalījies Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras (LTRK) organizētos braucienos uz Baltkrieviju. "Liekas, mēs esam aizmirsuši par Krievijas tirgu, tādējādi laižot garām lielas iespējas," saka E.Kļaviņš, izdzirdot, ka Latvijas pārstāvniecības austrumos atrodas tikai Krievijā un Kazahstānā. 
Lai gan jaunāko informāciju LIAA izziņo interneta mājaslapā, masu saziņas līdzekļos, kā arī nosūta individuāli uzņēmumiem no savas datu bāzes, aģentūra nenoliedz, ka ir uzņēmēji, kuri par pārstāvniecību darbību nav informēti. "Tas, ka es nezinu par tuvējā veikala izziņoto akciju kurpēm, nenozīmē, ka viņi to nemaz nepopularizē, bet drīzāk, ka es neesmu interesējusies," saka LIAA pārstāve Dace Dejus.
Sarunās ar uzņēmumiem Diena nereti saskārās ar maldīgu priekšstatu, ka pārstāvniecību informatīvie pakalpojumi ir maksas. "Tikšanās ar pārstāvjiem, padomi, konsultācijas un kontaktu dibināšana neko nemaksā," norāda D.Dejus un piebilst, ka pārstāvniecību vadītāji regulāri ierodas Latvijā, tādējādi sniedzot uzņēmējiem iespēju rīkot tikšanos, pat neizbraucot no valsts. Ar izdevumiem jārēķinās, ja uzņēmējs piesakās biznesa delegācijā, ko LIAA organizē valsts oficiālo vizīšu laikā. "Dibinot pirmos kontaktus, izskatās daudz nopietnāk, ja uzņēmējs ieradies kopā ar prezidenti vai ekonomikas ministru," vērtē D.Dejus, norādot, ka 99% delegāciju dalībnieku atsauksmes anketās atzinīgi novērtējuši organizētos braucienus. 
"Pārstāvniecību ikdiena ir tikšanos, semināru un prezentāciju organizēšana, piedalīšanās izstādēs un tirdzniecības misijās," saka D.Dejus. Vienas pārstāvniecības izdevumi gadā ir aptuveni 50 tūkstoši latu, šajā summā ir gan biroja īre, algas un prezentācijas, gan sīkākas izmaksas, piemēram, kancelejas izdevumi. Šogad ar pārstāvniecības palīdzību realizēts tikai viens projekts — norvēģu ražotnes Torgy Baltic atvēršana, taču aģentūra uzsver, ka pašlaik daudzi projekti atrodas stadijā, kad drīzumā tiks noslēgti līgumi.
***
Andris Ozols, Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras direktors:
Galvenā investējošā valsts pasaules mērogā pašlaik ir ASV, tāpēc LIAA plāno tur atvērt nākamo, jau desmito, pārstāvniecību, tās atklāšana paredzēta 2005.gada beigās. Prioritāte ir uz zināšanām balstītu investīciju projektu piesaiste (knowledge–based sectors). Šajā kontekstā jāakcentē, ka nepieciešama darbaspēka izglītošana un sagatavošana, it īpaši izglītības sekmēšana inženiertehniskajās, eksaktajās un dabas 
zinātnēs, un stimuli šo zinātņu apgūšanai. Ne mazāk svarīgi ir pilnveidot saikni starp izglītību, zinātnisko potenciālu un darba tirgu.
Nils Melngailis, SIA Lattelekom valdes priekšsēdētājs:
Lattelekom gatavojas aizvien vairāk eksportēt pakalpojumus, un Latvijas pārstāvniecības atbalstam, it īpaši Eiropā, ir ļoti liela nozīme. Mums ir bijusi laba pieredze ar Latvijas pārstāvniecībām Zviedrijā un Vācijā. Vācijas pārstāvji veicināja kontaktus ar T–Systems, Vācijas lielāko IT firmu, un rezultāts ir sadarbības līgums. Pārstāvniecības jāturpina attīstīt, un galvenais ieteikums būtu organizēt dialogu starp Latvijas eksportētājiem un valdības pārstāvjiem par to, kā šīs tikšanās labāk un mērķtiecīgāk organizēt. Līdz šim sadarbība notiek neregulāri, un veiksme balstās uz kāda atsevišķa cilvēka iniciatīvu.
Jānis Leja, Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kameras ģenerāldirektors:
LIAA tiešo ārvalstu investīciju piesaistē ir gājusi lielu soli uz priekšu. Tam gan ir arī objektīvi iemesli — palīdzēja Latvijas iestāšanās NATO un ES, kas veicināja interesi par mūsu valsti. Manuprāt, ārvalstu pārstāvniecībām ir diezgan neskaidra nākotnes perspektīva. Tās tagad ir gandrīz katrā Skandināvijas valstī, bet nav tādās stratēģiski nozīmīgās vietās kā, piemēram, Polija, bet Krievijā — nepietiekama kapacitāte. Vai nebūtu bijis labāk sistēmu optimizēt, atverot vienu pārstāvniecību, kas aptvertu visu Skandināvijas reģionu, tādējādi vairāk resursu atvēlot pārstāvniecībām austrumos? Manuprāt, aģentūrai jāpaplašina sadarbība ar citām organizācijām, piemēram, LTRK un lielajām nozaru asociācijām, kurām arī ir savas starptautiskā tīkla organizācijas, kas var nodrošināt efektīvu informācijas apriti.

Apstājušies sanatorijas "Ķemeri" atjaunošanas darbi 
LETA  06/14/05    Tā kā Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija (VKPAI) nav akceptējusi izmaiņas iepriekš saskaņotajā sanatorijas "Ķemeri" atjaunošanas projektā, pēdējā laikā restaurācijas un celtniecības darbi netiek veikti, liecina sertificētā būvinženiera Jāņa Blumberga pārskats Privatizācijas aģentūrai (PA).
Izmaiņas projektā ir saistītas ar viesnīcas operatora papildu prasībām ēkas pagrabstāva plānojumam, kas savukārt radīja izmaiņas elektroinstalācijas un komunikācijas cauruļvadu ierīkošanā. VKPAI 13.maijā nepieņēma projekta dokumentus akceptēšanai, uzskatot, ka nepieciešams veikt paredzamo izmaiņu ietekmes izpēti, kā arī projekta daļu pārveidošanu atbilstoši Latvijas būvnormatīvu prasībām.
Blumbergs uzskata, ka šāds inspekcijas lēmums ir pamatots, jo projektu vēl vajag "pielabot".
Vienlaikus PA norāda, ka tai nav iebildumu saistībā ar investīciju plāna izpildi. Laikā līdz šā gada 19.februārim projektā investēti aptuveni trīs miljoni latu, kas par 400 000 latu pārsniedz investora saistībās paredzēto.
Blumberga pārskats liecina, ka patlaban objektā tiek veikta telpu un teritorijas atbrīvošana no materiālu rezervēm un būvgružiem, kā arī materiālu piegāde.
PA valdes priekšsēdētājs Arturs Grants šodien PA padomes sēdē pauda viedokli, ka darbus kavē arī tas, ka joprojām nav noslēgts sadarbības līgums starp sanatorijas "Ķemeri" īpašnieku SIA "Ominasis Latvia" un Jūrmalas domi. Grants aicināja padomes locekļus veicināt šī līguma noslēgšanu, jo dokuments attiecas uz parku, kas, pēc viņa teiktā, ir visa projekta sastāvdaļa. Neveicot parka rekonstrukciju, tiks aizkavēta visa objekta nodošana ekspluatācijā.
Šādu ierosinājumu neatbalstīja Tautas saskaņas partijas pārstāvis PA padomē Aivars Dātavs, norādot, ka līgumu varētu izmantot kā instrumentu, lai ietekmētu investoru.
PA padomes locekļi šodien diskutēja arī par iespēju izslēgt sanatorijas projektu no īpaši kontrolējamo objektu saraksta, tomēr lēmums par to vēl netika pieņemts. PA padomes priekšsēdētājs Krišjānis Kariņš (JL) pieļāva iespēju, ka īpašo uzraudzību varētu atcelt pēc pāris mēnešiem.
Auditorfirma "BDO Invest Rīga" sniegusi atzinumu par ieguldīto investīciju apjomu sanatorijā "Ķemeri". PA valde lēmumu par 2003.gada un 2004.gada investīciju nosacījumu izpildi pieņems pēc tam, kad "Ominasis Latvija" iesniegs aģentūrā apstiprinātu gada pārskatu. Tas varētu notikt jūlija sākumā.
Līdz 2007.gadam sanatorijā kopumā jāiegulda desmit miljoni latu. 

Latvijā šogad reģistrēta straujākā celtniecības izaugsme ES
LETA  06/15/05    Šā gada pirmajā ceturksnī, salīdzinot ar pagājušā gada attiecīgo laika posmu, Latvijā būvniecības sektorā bija vērojams pieaugums par 14%, kas ir straujākais pieaugums starp Eiropas Savienības (ES) valstīm, liecina ES statistikas biroja "Eurostat" apkopotie dati.
Nākamais straujākais pieaugums ir bijis Slovākijā - par 13,7%, Maltā - par 12,8% un Ungārijā - par 12,1%. Savukārt lielākais kritums ir bijis Vācijā - par 15,9%, Portugālē - par 5,9% un Luksemburgā - par 4,5%.
No visām ES valstīm, par kurām bija pieejami dati, desmit valstīs celtniecības jomā bija vērojama izaugsme, bet astoņās valstīs būvniecības tirgus apjoms samazinājās.
Visā ES celtniecības sektorā šā gada pirmajā ceturksnī, salīdzinot ar 2004.gada pirmo ceturksni, bija fiksēts kritums par 3%. 12 eirozonas valstīs celtniecības tirgus pirmajā ceturksnī samazinājās par 3,8%.
Ēku celtniecība ES pirmajā ceturksnī samazinājās par 1,3% un eirozonas valstīs - par 1,9%, savukārt inženiertehnisko būvju celtniecībā bija fiksēts kritums - attiecīgi par 3,8% un 4,8%. 

Latvijas Banka: Plānotais nākamā gada budžeta deficīts ir pārāk lielsLETA  06/15/05    Plānotais nākamā gada budžeta deficīts ir pārāk liels, uzskata Latvijas Banka. 
Valdība otrdien vienojās nākamā gada valsts budžeta deficīta līmeni noteikt 1,5% apjomā no iekšzemes kopprodukta (IKP), kā Latvija to iepriekš solījusi Eiropas Komisijā iesniegtajā konverģences programmā. 
Latvijas Bankas (LB) preses sekretārs Mārtiņš Grāvītis norādīja, ka "prātīgs saimnieks labas ražas gados atliek arī nebaltai dienai". Pašreizējie plāni - samazināt 2006.gada budžeta deficītu tikai par 0,1 procentpunktu no šogad plānotajiem 1,6% no IKP - sarūgtina, jo liecina, ka valdība izvēlējusies pretēju ceļu. 
Strauja ekonomikas attīstība, kas pārsniedz 7% gadā, liels cenu kāpums un tekošā konta deficīts ir faktori, kas prasa saimniekot ar budžeta pārpalikumu vai vismaz sabalansētu budžetu, skaidro centrālā banka. Tas ir iespējams, ko apliecinot Latvijas kaimiņvalstu pieredze: Igaunija, kuras ikdienas problēmas ir līdzīgas mūsējām, saimnieko ar budžeta pārpalikumu. To pašu apliecina arī sekmīgi augošas mazās valstis eirozonā - gan Somijā, gan Īrijā, gan Beļģijā vērojams budžeta pārpalikums. 
"Pretējā gadījumā kādā tautsaimniecības atplūdu reizē var izrādīties, ka maz iekrāts, un tad, kad tas patiešām vajadzīgs, vairāk nebūs iespējams ekonomiku stimulēt ar lielākiem tēriņiem no budžeta. Šajā sakarā vēl nepieciešama plānotā budžeta tēriņu struktūras analīze, lai precīzi novērtētu, cik paredzēts investīcijām salīdzinājumā ar citām izmaksām," uzsvēra LB pārstāvis. 
Grāvītis atgādināja LB jau janvārī teikto par šā gada budžetu. No makroekonomiskās stabilitātes viedokļa jau šā gada plānotais fiskālais deficīts - 1,6% no IKP - ir ievērojami lielāks par pieļaujamo līmeni, ņemot vērā valsts tautsaimniecības attīstības tendences. Lai būtu stabila tautsaimniecības attīstība, valdībai jau šā gada laikā ir jāpanāk turpmāka deficīta samazināšana. 
Ņemot vērā straujo ekonomikas attīstību un stipro iekšzemes pieprasījumu, pēc LB domām, pieļaujamais budžeta deficīta lielums 2005.gadam nedrīkstētu pārsniegt 0,5% no IKP. 

Izglītībā...

Datorizācijas līmenis Latvijas skolās uzlabojies minimāli
LETA  06/13/05     Pērn Latvijas skolās datoru skaits nedaudz pieaudzis un vidēji uz katriem 13,9 skolēniem ir bijis viens dators, liecina sociālo un tirgus pētījumu centra "Latvijas fakti" pētījums. 2003.gadā Latvijas skolās ir bijis viens dators uz 16 skolēniem. Savukārt Eiropas Savienības skolās 2003.gadā bijis viens dators uz astoņiem skolēniem. 
Vidēji katrā Latvijas skolā 2004./2005.mācību gadā bijuši 20,9 datori. 
Kā žurnālistus informēja "Latvijas faktu" direktors Aigars Freimanis, vislabāk ar datortehniku nodrošināti Vidzemes skolēni, kur pieejams viens dators uz desmit skolēniem. Labs datornodrošinājums ir arī laukos, mazpilsētās un pamatskolās. 
Vissliktākā datoru pieejamība ir Rīgas skolās, kur ir viens dators uz 20 skolēniem. Salīdzinoši maz datoru pieejami arī rajona centru un lielo vidusskolu audzēkņiem. Toties Rīgā koncentrēti jaunākās paaudzes jaudīgākie datori. 
Saskaņā ar pētījuma datiem 32,7% skolu datoru ir morāli un tehniski novecojuši un praktiski nav izmantojami mācību procesā. Novecojušo datoru īpatsvars turpina pieaugt. 
Kā norādīja īpašu uzdevumu ministrs elektroniskās pārvaldes lietās Jānis Reirs (JL), datorparks būtu jāatjauno reizi trijos vai četros gados, bet valsts rīcībā esošie līdzekļi neļauj nodrošināt šādu cirkulāciju. 
Izglītības un zinātnes ministrijas valsts sekretāra vietas izpildītājs Andrejs Cinis uzskata, ka optimāli būtu atjaunot novecojušos datorus reizi piecos gados. 
Informācijas un komunikāciju tehnoloģiju attīstību pērn Freimanis vērtē kā minimālu. Viņš uzvēra, ka skolēnu skaita attiecību uz datoru mākslīgi uzlabo tas, ka skolēnu skaits valstī ir krities. 
Lietuvā datoru pieejamība skolās ir mazāka nekā Latvijā - viens dators uz 19,6 skolēniem. Igaunijā ir viens dators uz 11,1 skolēnu. 
Arī pēc datoru skaita skolā Latvija ierindojas starp abām kaimiņvalstīm - Lietuvā vidēji katrā skolā ir 16,3 datori, bet Igaunijā - 27,7 datori. 
Skolotāji ir nedroši par savu datorprasmiDELFI  06/13/05     Informācijas komunikāciju tehnoloģiju integrēšanu mācību procesā kavē ne vien jaunu datoru trūkums un to koncentrācija jau tā noslogotajās datorklasēs, bet arī skolotāju zemais pašnovērtējums attiecībā uz savām datorprasmēm un digitālo mācību materiālu trūkums, liecina pētījuma dati. 
Pētījuma rezultāti liecina, ka līdzās tehnoloģiju trūkumam viens no būtiskākajiem šķēršļiem IKT ieviešanā skolās ir skolotāju nepietiekamās datorprasmes. Apmēram ceturtdaļa jeb 24.7% pētījuma ietvaros aptaujāto skolotāju atzinuši, ka nelieto tehnoloģijas, jo baidās izskatīties neveikli savu daudz prasmīgāko audzēkņu acīs. 
Ir konstatēts, ka datora izmantošana no skolēnu puses daļēji notiek brīvprātīgi – negaidot skolotāju prasības vai pamudinājumus. "Pētījuma rezultāti arī apliecina mūsu pieņēmumu - jo lielākas iespējas izmantot tehnoloģijas, jo lielāka vēlme to darīt ir gan skolotājiem, gan audzēkņiem. Pastāv cieša sakarība starp pārliecinātības līmeni un faktu, ka dators tiek izmantots gan mājās, gan skolā. Jo vairāk skolotājiem ir pieejams dators, jo pārliecinātāki viņi kļūst par savām spējām un jo biežāk rodas vēlme izmantot informācijas komunikāciju tehnoloģijas mācību procesā," pastāstīja “Microsoft Latvia” vadītājs Sandis Kolomenskis. 
Vispārliecinātākie par savām spējām izmantot datoru mācību procesā jūtas topošie pedagogi un skolēni. Topošie pedagogi arī biežāk izmanto informācijas komunikāciju tehnoloģijas ikdienas darbā nekā jau strādājošie skolotāji. Kolomenskis cer, ka "sliktākajā gadījumā” bailes no modernajām tehnoloģijām zudīs vismaz, nomainoties skolotāju paaudzei. 
Pirmo reizi veikts pētījums “Informācijas komunikāciju tehnoloģiju attīstība izglītībā” par 2004./2005. gadu. Sociālo un tirgus pētījumu centrs “Latvijas Fakti” to veicis pēc “Microsoft Latvia” pasūtījuma un ar Īpašo uzdevumu ministrijas elektroniskās pārvaldes lietās sekretariāta, Izglītības un zinātnes ministrijas un portāla www.skolotajs.lv atbalstu. 
Pētījuma ietvaros apkopotie dati liecina, ka vidēji Latvijā 2004./2005. mācību gadā ir bijuši 14 skolēni uz vienu datoru. Vislabāk ar datortehniku ir nodrošināti skolēni Vidzemē (10 skolēni uz 1 datoru), laukos un mazpilsētās, kā arī pamatskolās, bet vissliktāk - Rīgas (20 skolēni uz 1 datoru), rajona centru un lielo vidusskolu audzēkņi. 
"IKT attīstība skolās šajā mācību gadā ir bijusi minimāla salīdzinājumā ar 2003./04.gadu, kad skolās bija 16 skolēni uz datoru. Turklāt skolnieku skaita attiecību uz datoru mākslīgi uzlabo fakts, ka skolēnu skaits valstī ir krities," norādīja “Latvijas Faktu” direktors Aigars Freimanis. Salīdzinājumam - vidējais skolēnu skaits uz datoru Eiropas Savienībā 2003. gadā bija astoņi skolēni uz datoru, bet, piemēram, Dānijā - trīs skolēni uz datoru. 
Lai arī salīdzinoši daudziem skolotājiem mājās ir pieejams dators, tomēr reālo iespēju trūkums tos izmantot apmācības procesā apvienojumā ar skolotāju šaubām par savām spējām kavē tehnoloģiju izmantošanu apmācības procesā. Tajā pašā laikā priekšmetos ārpus informātikas tehnoloģijas drīzāk tiek lietotas pasīvi kā tekstu rakstīšana, nevis aktīvi kā simulācijas vai prezentācijas. Tas izskaidrojams gan ar digitālo mācību līdzekļu trūkumu, gan ar skolotāju nepietiekamu sagatavotību, kas pēc savas iniciatīvas ļautu radīt pēc formas “tehnoloģisku” saturu savam mācību priekšmetam. 
"Izglītības un zinātnes ministrijā 2005. un 2006. gadā tiks realizēts ERAF nacionālās programmas projekts “Latvijas vispārizglītojošo skolu informatizācija”, aptuveni 1,5 miljonu latu izlietojot infrastruktūras uzlabošanai, pedagogu apmācībai un specializētas programmatūras izstrādāšanai skolām. Piesaistot plānotos līdzekļus no valsts investīciju programmas 2006.-2010. gadam, ministrija paredz veikt datoru iegādi, lai panāktu rezultātu 10 audzēkņi uz vienu datoru, kā arī veikt regulāru novecojušo datoru nomaiņu ik pēc 5 gadiem," pastāstīja Izglītības un zinātnes ministrijas Valsts sekretāra pienākumu izpildītājs Andrejs Cinis. 
Skolu reformu kavē pedagogu nepietiekamās valodu zināšanas un mācību līdzekļu trūkums 
LETA  06/15/05     Izglītības reformas ieviešanas lielākā problēma joprojām ir skolotāju nepietiekamās valsts valodas zināšanas un mācību metodisko materiālu trūkums, uzsvēra konferences "Mazākumtautību vidusskolu 10. klašu mācību process - radošā pieredze un problēmas" dalībnieki.
Izglītības valsts inspekcija (IVI) konstatējusi, ka paralēli šiem trūkumiem reformu kavē arī skolēnu un vecāku negatīvā attieksme, kā arī nepietiekams dažādu līmeņu valsts valodas un mācību metodikas kursu nodrošinājums, stāstīja IVI Rīgas reģionālās daļas vadītāja Valda Puiše.
IVI veikusi pārbaudes un skolotāju un vecāku aptaujas 61 mazākumtautību skolā Rīgā. Tikai viens no aptaujāto skolu vadītājiem atzinis, ka reforma viņa skolā norit ļoti kvalitatīvi, 42 skolu direktori uzskata, ka reforma norit atbilstoši prasībām, 17 konstatējuši nebūtiskus trūkumus. Vienas skolas direktors norādījis, ka reformas ieviešanā ir būtiski trūkumi, taču IVI pārbaudē tika konstatēts, ka tas ir attieksmes jautājums. Nevienas skolas direktors neuzskatot, ka reformas īstenošana būtu neiespējama.
Kā norādīja Latvijas Universitātes Filozofijas un socioloģijas institūta pārstāve Ritma Rungule, skolotāju aptaujas rezultāti liecina, ka paši pedagogi par būtiskāko, ieviešot reformu, uzskata laika trūkumu. Terminu tulkošana un nepieciešamie skaidrojumi prasa daudz vairāk laika gan stundās, gan gatavojoties.
Skolotāji bažījas arī par skolēnu dažādo valsts valodas zināšanu līmeni, kas kombinācijā ar dažādu konkrētā priekšmeta zināšanu līmeni mācību procesu padara ļoti sarežģītu.
Matemātikas skolotāji īpaši uzsvēruši, ka jau tā grūtas tēmas, piemēram, stereometriju, latviešu valodā apgūt ir daudz grūtāk, skolēni matemātikas uzdevumu nesaprašanu saistot ar valodas nezināšanu, kā arī skolotājiem grūti pareizi izrunāt terminus latviešu valodā.
Savukārt vēstures skolotāji norādījuši, ka skolēni vēstures stundās, kas tiek mācītas latviešu valodā, maz iesaistās diskusijās tieši slikto valodas zināšanu dēļ.
LU doktorants un Izglītības un zinātnes ministrijas Vispārējās izglītības departamenta direktors Artūrs Skrastiņš, analizējot skolēnu mācību sasniegumus, secinājis, ka mācību sasniegumi nav atkarīgi no valodas, kādā notiek izglītības process.
IVI veiktās skolēnu un vacāku aptaujas liecina, ka 23% mazākumtautību skolēnu vecāku atbalsta reformu, 30% - atbalsta daļēji, 42% - neatbalsta, bet 4% nav atbildējuši uz šo jautājumu. Pagājušajā gadā reformu atbalstīja tikai 15% vecāku.
Tikai 1% no aptaujātajiem mazākumtautību skolu 9.klases skolēniem atzinuši, ka vidusskolā nemācīsies. 83% devītklasnieku nolēmuši mācības turpināt tajā pašā vai citā vidusskolā.
Savukārt lielākā daļa 10.klašu skolēnu norādījuši, ka mācīsies augstskolā. 41% plāno mācīties valsts augstskolās, 5% - privātajās augstskolās, 16% - Krievijas vai Rietumvalstu augstskolās.
Rīgas Zemgales priekšpilsētas piecu mazākumtautību skolu desmito klašu skolēnu aptaujā konstatēts, ka visgrūtāk skolēniem latviešu valodā ir mācīties ģeometriju, vēsturi, bioloģiju un ģeogrāfiju.
40% skolēnu uzskata, ka sekmīgu mācību priekšmetu apguvi traucē viņu nepietiekamās valsts valodas zināšanas, 16% - kvalitatīvu mācību līdzekļu trūkums, 17% - skolotāju nepietiekamās latviešu valodas zināšanas, 10% - terminoloģijas nepārzināšana.
No skolotāju puses skolēni vēlētos sagaidīt definīciju skaidrojumu abās valodās, skolotāju norādītu papildliteratūru abās valodās, īpašu terminu vārdnīcu izdošanu, vairāk skaidrojuma mācību vielas izklāstam grāmatā un vienkāršākas valodas lietošanu.
Skolēni vēlētos nostiprināt latviešu valodas zināšanas papildstundās, ekskursijās nometnēs, kā arī ikdienas sarunās ar skolotājiem par aktuālām tēmām.
Neskatoties uz dažādajām problēmām, Rīgas domes Izglītības, jaunatnes lietu un sporta komitejas priekšsēdētāja Baiba Brigmane norādīja, ka Rīgas pedagogi esot bijuši "uzdevuma augstumos" un, neskatoties uz politisko fonu un mēģinājumiem traucēt reformas gaitu, veiksmīgi darījuši savu darbu.
Rīgas domes Izglītības, jaunatnes un sporta departamenta direktors Elmārs Vēbers uzsvēra, ka, beidzoties reformas pirmajam gadam, izglītības darbiniekiem jau ir radušās daudz konkrētākas prasības, kā uzlabot mācību procesu, nodibināti arī ciešāki kontakti starp viena priekšmeta pedagogiem. 

Kultūrā...

Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa,  NRA  06/11/05     
- Kremerata Baltica kamermūzikas festivāls. No 27. jūnija līdz 3. jūlijam Siguldā un ar noslēguma koncertu Rīgā 4. jūlijā notiks otrais Gidona Krēmera un Kremerata Baltica kamermūzikas festivāls ar nosaukumu Mīļais Mendelszons un mēs. 10 koncertus vienos Fēliksa Mendelszona mūzika un uzstāsies izcili pasaules klases solisti – vijolniece Baiba Skride, pianisti Vestards Šimkus un Katja Skanavi, vibrofona virtuozs Andrejs Puškarevs un daudzi citi. Festivāla īpašie viesi komponisti Gija Kančeli un Leonīds Desjatņikovs. Pirmais Kremerata Baltica festivāls Šostakovičs un Šnitke – nepagājušais gadsimts notika pagājušajā gadā. 
- Noķerts gimalajiešu superlācis. Noslēgusies Valsts valodas centra sadarbībā ar interneta portālu Apollo rīkotā akcija Gimalajiešu superlāča medības. Par visgimalajiskāko valodas kļūdu portāla Apollo apmeklētāji atzinuši dažādu VP Market veikalos nopirktu produktu marķējuma apkopojumu. Otrajā vietā palika kādas viesnīcas sūtītais apstiprinājums: "Jūsu gripai (domāts: grupai) ir rezervēti 15 vienvietīgi numuri." Trešajā – dāmu un kungu frizētavas reklāma, kurā līdztekus "afrikaņu drediem" tiek piedāvāta "bizīšu pi...ana".NRA  06/14/05     
- Mārtiņa Viļuma skaņdarbs – labākais. UNESCO Starptautiskajā mūzikas padomes rīkotajā komponistu jaundarbu ierakstu skatē ROSTRUM Vīnē uzvarējis Mārtiņa Viļuma skaņdarbs Laiks mirguļo (Le temps scintilla). Konkurss notiek 52. reizi, radio Latvijas Radio 3 Klasika piedalās 13. gadu. Radio delegāti no 28 valstīm noklausījās 57 darbus, un pēc aizklātās balsošanas par uzvarētāju tika pasludināts Latvijas darbs. Labāko desmitniekā iekļuvis Pētera Butāna kora darbs Mēness starus stīgo no garīgās oratorijas Lux aeterna, kas nu ir rekomendēto darbu skaitā, ko vēlāk pārraida visas dalībvalstu raidstacijas. Līdz šim desmit labāko vidū bijuši Selgas Mences un Artura Maskata opusi, bet jauno komponistu kategorijā pagājušajā gadā 1. vietu ieguva Santas Ratnieces darbs Perlamutra izjūta. 
- Rīgā turpinās Hamburgas dienas. Šonedēļ katru dienu līdz pat svētdienai Rīgas Tūrisma informācijas centrā Rātslaukumā 6 notiek izceļotāju akcija Meklējot savas saknes (Link to your roots).
Bērni var doties uz Valsts Leļļu teātri, kur šodien un rīt pulksten 18 viesojas bērnu teātris Mär (Teika) ar izrādi Krāsu karaliene ( ieeja bez maksas). Būs skatāmas arī divas izstādes – rīt pulksten 17 Biržas ēkā Doma laukumā atklās arhitektūras izstādi Gerkāns, Margs un partneri, bet piektdien pulksten 19 Rātsnamā – fotoizstādi Pilsēta, kas jāredz. NRA  06/16/05    Iznācis literatūras mēnešraksta Karogs 6. numurs. Tekstu nodaļā Karoga jaunākais numurs piedāvā "interviju neparastos apstākļos" ar cilvēku, kurš "piemēslojis lietuviešu literatūru" – Petru Dirģēlu intervē Laura Laurušaite. Dažas lappuses tālāk arī autora teksts – Baltijas triloģiju otrās daļas otrās grāmatas fragmenti. Turpat Jura Helda, Vitauta Ļūdēna un Jura Zommera dzeja, kā arī Aivara Freimaņa Stāstiņi ne tikai priekš kaķiem. Skats veltīts iesācēju autoru semināram, viņu darbiem, un vēl arī prozas meistardarbnīcas vadītāju Noras Ikstenas un Paula Bankovska atmiņas – pārdomas. Karogs atklāj ķīniešu budistu teksta zinātniskās tulkošanas problēmas, lūkojas Zilsilgundas gaismā, atceroties Aleksandru Pelēci, vērtē Evas Mārtužas dzejoļu krājumu Es tumsai pieglaužos un trīs grāmatas, kuru varoņi ir Ļeņins, Staļins un Hruščovs. Līdzās R. Sērvisa biogrāfiskai apcerei par Ļeņinu tiek apskatīts S. Montefjores laikmeta portretējums ar Staļinu kā tā sastāvdaļu, bet analīzi Lauris Romislovs noslēdz ar V. Taubmana grāmatu par "traģikomiskāko padomju valsts vadītāju" Hruščovu, atzīstot, ka "visi trīs darbi kopumā veido vienotu laikmeta panorāmu".
Pēdējās starp jāņuzālēm
Līvija Dūmiņa,  NRA  06/11/05     Sezonas noslēgums Latvijas teātros.
Savam noslēgumam tuvojas 2004./2005. gada sezona, teātra mākslinieki, vismaz oficiāli, dosies pelnītā atpūtā. Bet vēl pirms tam – izrādes, kas repertuārā iekļautas kā pēdējās. 
Daugavpils teātris ar Š. Pero pasaku Runcis zābakos no skatītājiem šosezon jau atvadījies 9. jūnijā, bet Latvijas Dailes teātrī sezonas noslēguma balle ir šovakar – tūliņ pēc Melanholiskā valša. Starp citu, koncertstāsts šonedēļ piedzīvo ne tikai pēdējo izrādi šosezon, bet arī pirmizrādi – kompaktdiska formātā. Latvijas Radio 1. studijā ar iestudējuma dalībnieku Artūra Skrastiņa (Emīls Dārziņš), Raimonda Paula, jauniešu kora Kamēr... un Valsts akadēmiskā kora Latvija mākslinieces Ivetas Romancānes piedalīšanos veikta izrādes muzikālā materiāla ieskaņošana, un nu albums pieejams klausītājiem. 
Balles gaitā starp deju virpuļiem un lustēšanos tiks noskaidroti aptaujas Metaxa Teātra zvaigzne uzvarētāji – skatītāju balsojumā par labākajiem atzītie Dailes teātra aktieri. Spēlēs grupa Sweetwaterz un dziedās populārā Ilga – dailēniešu Intara Rešetina, Laura Subatnieka, Gundara Silakaktiņa un Alda Siliņa kvartets. Savdabīgs mēģinājums jeb balss iesildīšana pirms Dailes teātra Vasaras festivāla Stāmerienā būs dažādu paaudžu dziedošo aktieru izpildītās populārās dziesmas no teātru izrādēm.
Jaunais Rīgas teātris no saviem skatītājiem atvadās rīt ar Māras Ķimeles izrādi Mēģinājums. Trīs māsas, bet nākamajā nedēļā durvis aizvērs Rīgas Krievu drāmas teātris un Liepājas teātris, kuros plānotas arī sezonas izskaņas balles. 
Līdzīgi kā Dailes teātris, arī Krievu drāmas teātris rīko skatītāju aptauju, un labākie aktieri tiks apbalvoti teātra svētkos Skatītāju simpātija, kas sāksies tūdaļ pēc izrādes Mīlestība kā diagnoze 17. jūnijā. Turklāt otrdien sākās jau par tradīciju kļuvusī akcija Tiem, kas vēl nav redzējuši – ja sezonas laikā nav pagūts noskatīties, līdz pat sezonas beigām teātris par īpašām cenām piedāvā biļetes uz vairākām izrādēm: Maskava – Petuški, Ķiršu dārzs, Edīte Piafa (Mans leģionārs), Vasilijs Tjorkins, Mana sieva ir mele, Vakariņas idiotiem, Kam neveicas nāvē, paveiksies mīlestībā, Veltas pūles mīlā un Mīlestība kā diagnoze. Teātris gan ziņo, ka darbs turpināsies arī aiz slēgtajām durvīm, jo režisors Genadijs Trostjaņeckis visu šo mēnesi strādās pie izrādes par Žani Lipki – Rīgas ostas dokeri, kas, riskējot ar dzīvību, izglāba no bojāejas vairāk nekā 50 Rīgas geto ebreju. (Otrā pasaules kara laikā Latvijā nacisti nogalināja 70 tūkstošus Latvijas ebreju un vēl 20 tūkstošus pārdzīto no citām Eiropas valstīm.)
Sestdien, 18. jūnijā, pulksten 18 Liepājas teātris sezonu slēgs ar multiartistisku dziesmu spēli Gaidot Gogu (ar ļoti platu "o"), ko veido režisors Ivars Lūsis. 84 minūtēs viņš iecerējis smieties pašiem par sevi situācijās, kad tiek gaidīts kāds glābējs, kas izpestīs no radošās bedres. Tādējādi Liepājas teātra aktieriem, atskatoties uz visām aizejošās sezonas izrādēm, būs jāpierāda, ka pelnījuši doties vasaras atpūtā, kā arī nākamajā sezonā atkal kāpt uz skatuves. 
Kā jau ierasts, ļoti daudzi skatītāji jūnijā pēc Līgosvētku noskaņas dodas uz Latvijas Nacionālo teātri, un šis gads nebūs izņēmums. No ceturtdienas līdz pat 22. jūnijam katru dienu tiks rādītas R. Blaumaņa Skroderdienas Silmačos ar smaržīgām jāņuzālēm, vīstošām meijām, alu, sieru un mīlestību šujmašīnu klaboņā. Arī Valmieras Drāmas teātrī pirms Jāņiem – 21. un 22. jūnijā pulksten 18.30 – spēlēs Skroderdienas Silmačos.Taču sezona beigsies tikai jūnija pēdējā dienā ar pirmizrādi – Oļģerts Kroders iestudē Nila Saimona komēdiju Dīvainais pāris, kas stāsta par sešām sievietēm Ņujorkā un konfliktu starp sievišķo un vīrišķo pasauli, ko atklās Inese Ramute, Elīna Vāne, Anna Putniņa, Regīna Devīte, Ligita Dēvica, Vizma Kalme, Māris Liepa un Andris Goss. Kādam varbūt jau raisās asociācijas ar populāro ASV seriālu Sekss un lielpilsēta – bez asprātīgas pļāpāšanas par sievišķīgām problēmām un vīriešu aprunāšanas veidojas psiholoģiskas studijas, skarot, pēc režisora domām, šodien ļoti aktuālu problēmu – vīrieši pamazām deģenerējas, bet sievietes grimst vientulībā. Izrādi var uzskatīt par veltījumu sievietēm, jo tieši viņas esot naskākās teātra apmeklētājas.
Kultūras darbinieki vēstulē aizstāv bibliotēkas būvi 
Gunta Sloga,  Diena  06/11/05     Saspringto algu jautājumu kultūrā strādājošajiem nav iespējams salīdzināt ar tādu valsts un kultūras ilgtermiņa attīstībai nepieciešamu objektu kā Nacionālās bibliotēkas, jaunas koncertzāles un laikmetīgās mākslas muzeja celtniecības izmaksām. Tā piektdien publiskotā vēstulē sabiedrībai uzsvēruši vairāk nekā 30 Latvijā pazīstami kultūras darbinieki, reaģēdami uz pamatīgas emocijas uzkūlušo strīdu ap trīs minēto objektu īstenošanai izveidotās aģentūras lietderīgumu un zemajām algām nozarē.
Vēstules autori, skaidrojot bibliotēkas, koncertzāles un muzeja celtniecības nozīmīgumu, atzīst, ka "jāturpina atalgojuma problēmu risināšana kultūras jomā". Taču viņi ir "kategoriski pret mēģinājumiem ļoti vajadzīgas ilgtermiņa investīcijas un ar tām saistītos neizbēgamos izdevumus pretstatīt kādai sociālajai problēmai". 
Taču, konceptuāli atbalstot "trīs brāļu" projekta tālāku virzīšanu, vairāki vēstules parakstītāji Dienai pauda neapmierinātību ar to, ka viņi iesaistīti politiskās diskusijās.
Dažiem no viņiem pirms parakstīšanas nav parādīts vēstules galīgais variants, tādēļ tiem bijis liels izbrīns, ka vēstulē arī pausts atbalsts kultūras ministres Helēnas Demakovas (TP) darbībai. Komponists Pēteris Vasks un vēsturnieks Aivars Stranga pieļāva, ka nebūtu parakstījuši vēstuli, ja zinātu, ka tajā arī atbalstīta H.Demakova. Dienas uzrunātie arī nevarēja pateikt, kas ir vēstules iniciators. Pie viņiem visiem vērsusies sieviete, kas stādījusies priekšā kā radošās inteliģences pārstāve. Dzejnieks Jānis Rokpelnis sacīja, ka viņam "laikam piezvanīja no Kultūras ministrijas".
Kā jau ziņots, šonedēļ izvērtās strīds starp H.Demakovu un partijas Jaunais laiks pārstāvjiem par nepieciešamību izveidot bibliotēkas, muzeja un koncertzāles būvniecību uzraugošu aģentūru Jaunie trīs brāļi (JTB). JL visvairāk neapmierina lielais JTB finansējums — tā šā gada budžets pārsniegs pusmiljonu latu, bet nākamgad tas būs jau 1 105 300 latu. JL neapmierinātību arī izpelnījusies aģentūras direktora Zigurda Magones alga, — pirms nodokļu atvilkšanas tā sasniedz 2950 latus. 1850 lati no tiem ir paredzēti ar viņu noslēgtajā vadības līgumā. Tikmēr izdevumiem, kas saistīti ar sabiedriskajām attiecībām, JTB plāno iztērēt 81 735 latus, komandējumiem — 30 000 latus, pakalpojumu apmaksai 347 700 latus, liecina Finanšu ministrijas aplēses. 
Jāpiebilst, ka JTB nav vienīgā aģentūra, kuras vadītāja algu lielāku padara vadības līgumi — tā, piemēram, Tūrisma attīstības valsts aģentūras vadītājs saņem 900 latu amatalgu un 600 latu piemaksu. Savukārt Sabiedrības veselības aģentūras vadītāja amata alga ir 600 latu un vēl 240 latu piemaksa. Taču, piemēram, valsts aģentūrā Maksātnespējas administrācija, kas nodarbina vairāk cilvēku nekā JTB (40) un kuras budžets ir 469 897 lati, vadītājs saņem 700 latus bez vadības līgumiem. Daudz pieticīgāks budžets un algas ir arī tādās valsts aģentūrās kā Latvijas institūts un ES informācijas aģentūra.
H.Demakova tikmēr uzsver, ka JTB izveidē vadījusies no konsultantu ieteikumiem, un uzskata, ka JTB ir ceļš uz Latvijas Nacionālās bibliotēkas, Laikmetīgās mākslas muzeja un Akustiskās koncertzāles celtniecību. Pašas Kultūras ministrijas (KM) spēkos neesot tik liela projekta īstenošana. Šo darbu arī nevarētu uzticēt Valsts nekustamā īpašuma aģentūrai, jo triju nozīmīgo objektu būvniecībai bijis jāpaliek KM kā īpaša "kvalitātes filtra" uzraudzībā. H.Demakova uzsver — aģentūra nodarbosies ar celtniecību un menedžmentu, tādēļ ir jāmaksā šai sfērā, ne kultūrā nodarbinātajiem atbilstošas algas. Tikmēr JL frakcijas priekšsēdis Kārlis Šadurskis pieļāva iespēju, ka partija var neatbalstīt nākamā gada valsts budžetu, ja tajā JTB būs paredzētas brangas naudas summas. H.Demakova ceturtdien solīja, ka turpinās dialogu ar JL.
***
Kāpēc ir nozīmīga lielo kultūras būvju celtniecība? 
Laima Slava, mākslas zinātniece:
Uzskatu, ka šie projekti ir absolūti nepieciešami, jo Latvija ir vienīgā no visām atbrīvojušajamies zemītēm, kurā nav laikmetīgās izstāžu zāles un normālas koncertzāles. Tas ir tāds kauns! Ja šai virzienā sāk stopēt, tad visai sabiedrībai jākliedz. Tā ir normālas valsts necienīga pozīcija, ja grib par to strīdēties. Jāļauj projektiem iet uz priekšu tādiem, kādi tie ir. Šajos strīdos nav nekā racionāla, tas ir vienkārši destruktīvi. Arī attiecībā uz aģentūru tie skaitļi var likties lieli, taču tā nav. Man ir kauns, ka varam būt tik sīkumaini, tik provinciāli.
Uldis Bērziņš, dzejnieks:
Galvenais ir bibliotēka, un, ja tagad vēlreiz atbīdām tālākā nākotnē, tad tā ir kā kauna zīme mūsu intelektuālajam briedumam. Ilgus gadus, redzēdams, kā šis projekts kavējas, vienmēr esmu vēlējies kaut ko darīt. Arī tie divi pārējie man liekas jauki un svarīgi. Man tā pretinieku motivācija nav īsti skaidra. Grūti spriest par citu cilvēku motivācijām. Cilvēkiem ir savi argumenti un savas preferences. Man kā egoistam gribas, lai manā valstī un manā pilsētā stāv mūsdienīga nacionālā bibliotēka un lai manā pilsētā stāv stikla kalns. Bibliotēkas projekts nenoveco, bet mēs novecojam. Var izaugt vēl dažs labs, kurš bērnībā dzirdējis par stikla kalnu un Gaismas pili, bet tās nav un nav.
Andis Sīlis, arhitekts:
Es nemaz neesmu sajūsmā par Nacionālās bibliotēkas projektu, bet tik un tā es atbalstu šīs ēkas būvniecību, tur jau iztērēts tik daudz naudas, un tā bibliotēka tik ļoti vajadzīga. Ir stulbi pusceļā atgriezt riteni atpakaļ. Man ir kauns, ka valsts šajos gados nav spējusi uzcelt nevienu ar kultūru saistītu celtni. Ir ļoti paveicies, ka sakarīgs cilvēks [Jauno trīs brāļu direktors Zigurds Magone] ir piekritis par šādu naudu to darīt, privātās struktūras viņam maksātu vairāk. Es atbalstu Demakovu, beidzot mums ir kaut kāda sakustēšanas šajā jomā, beidzot kustinām savu pēcpusi, lai kaut kas notiktu šīs lietas labā.
Jānis Rokpelnis, dzejnieks:
Pieredze rāda, ka tādām nozīmīgām celtnēm nekad, nekad nebūs naudas. Šādi lielie celtniecības projekti ir tie, kas konsolidē nāciju. Es esmu bezdarbnieks, mans finansiālais stāvoklis ir ārkārtīgi bēdīgs kā visiem rakstniekiem. Taču šīs lietas nevar pretstatīt. Šie ir tādi nācijas projekti. Jebkura normāla tauta domā par bērniem un bērnu bērniem. Šo projektu realizāciju es varbūt nepiedzīvošu. Man nepatīk visas politiskās lietas, taču konceptuāli šie projekti ir svarīgi. Es zinu, cik svarīgi ir šie nācijas simboli.

Dzeja 
Gunars Saliņš,  Diena  06/11/05 
G.Saliņš (1924), latviešu modernās dzejas metrs, izdevis trīs dzejoļu krājumus trimdā, kā arī izlasi un dzejas mazgrāmatiņu Latvijā. Viņa darbi saņēmuši PBLA Kultūras fonda balvu un Zinaīdas Lazdas balvu, dzejnieks apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni. Viņš kopā ar sievu Jautrīti joprojām dzīvo Glenridžā pie Ņujorkas un raksta dzeju. Šie dzejoļi ņemti no pēdējo gadu dzejas manuskripta No zila gaisa, un iedvesmas tiem gūtas Ņujorkas izstāžu zālēs.
Krītošā
Frīdricha Milta pliknis
It kā pusklupienā — ar elkoņiem pret guļas vietu —
šī sieviete, šī krītošā —
matiem melniem kā ķedru teltis.
Pār kailo augumu lillīgi blāvu
tikpat kailas
un tikpat neatkailināmas
trīs saules puķes.
Dziļāk fonā
Elles ķēķa sarkanīgs siluets —
aiztumsušiem logiem.
Un sievietes acis, kad ieskaties,
tās arī aiztumsušas —
šai kritienā,
šai nebeidzamā —
šai Elles ķēķa
apmātībā
*
Lidojošais
Ar auto uz Pikaso izstādi Ņujorkā
Tu, lidojošais, kā tu mums pretī traucies!
Kādā milzu ātrumā traucies!
Tādā ātrumā, ka pamet pats sevi aiz sevis — jā, tu maucies,
tu lidodams no sevis ārā maucies —
un tikko izmaucies, jau atkal maucies
un maukdamies šurpu traucies —
it kā tu būtu no sevis bēgoša vīzija —
jeb vai no debesskrāpjiem raida Tevi
vietējā televīzija?
Tu esi klāt un —
jau gaŗām…
Atskatāmies: jau apvārsnī zūdi —
par
sīku 
punktu
raucies.
Mēs saucam: — Uzmanies, ka nepazūdi! Ar 
bezgalību ka nesajaucies!
Un tad Tu atsaucies, pār plecu atsasaucies:
— Es pats sev ķeŗams,
sev vienā ķeršanā ķeŗams,
sev vienā ķeršanā ķeŗams, ķeŗams, ķeŗams un
nenoķerams…
Tā Tu mums atsasaucies,
jau par sīku punktu apvārsnī raucies.
Bet, līdzko atgriežam galvas pret debesskrāpjiem,
jau atkal mums pretī traucies
un traucoties no sevis ārā maucies —
no sevis, no nebūtības ārā maucies?
Kā saucies,
gaisā parautais, lidojošais, kā Tu saucies?!
*
Akts
ar Pikaso
Viņš skatījās viņā
stundu —
bez vārda —
un viņa juta, kā pamazām lobās no viņas nost
tik tikko pamesto drānu dvesma,
puķu atspīdums,
istabas gaiss,
viss, itin viss — tik kaila
nekad viņa nebija stāvējusi.
Un tad nodrebot viņa jūt:
kāds cits
gaiss apskauj viņu —
un viņa stāv
ar trim zaļām krūtīm,
ar bālzilu mēnesi sejas vietā uz kreisā pleca
ar gurniem, kas skan —
ar gurniem, kas ir
mandolīna
*
Aktiņš
Gerharda Richtera izstādē
Jel neesiet nikni —
jā, es te tā izredzētā, tā plikne —
ar dibentiņu pie sienas.
Tikko kāds piesienas,
es noduŗu
acis un
iesāku
šņaukāties:
"Man iesnas…"
Kad paiet gaŗām,
es turpinu,
tāpat vien turpinu,
turpinu,
turpinu
stāvēt —
jo gribu
stāvēt,
jo gribu
pastāvēt —
ar dibentiņu pie sienas te brītiņu
pastāvēt

Izstādes
Maija Rudovska,  NRA  06/13/05
- Rīgas galerijā ceturtdien pulksten 17 atklās Laimoņa Mieriņa (Latvija/Lielbritānija) retrospektīvu izstādi. Gleznotājs dzimis 1929. gadā Slampē Tukuma rajonā. Kara laikā viņš kopā ar ģimeni emigrēja uz Lielbritāniju. Profesionālu izglītību mākslinieks ieguvis Līdsas Mākslas un dizaina koledžā un Goldsmita Mākslas koledžā Londonā. L. Mieriņa abstraktajās gleznās redzamas izteiktas ģeometriskas formas un spilgtas krāsas. Izstāde Rīgas galerijā būs jau trešā mākslinieka personālizstāde šajā galerijā. Tajā būs apskatāmi mākslinieka daiļrades centrālie darbi. Tie līdz šim nav bijuši eksponēti Latvijā un uzskatāmi par autora stila kvintesenci no pagājušā gadsimta 60. gadiem. 
- Dekoratīvi lietišķās mākslas muzejā (2. un 3. stāva vestibilos) trešdien pulksten 16 rotkaļa Osvalda Grīna (1908–2002) darbu izstādes atklāšana. Būdams labs seno latviešu rotu pazinējs, meistars savos darbos parāda latvisko rotu jaunā, modernā izpratnē, nezaudējot saikni ar etnogrāfisko pirmavotu. O. Grīns 1943. gadā Rīgā ieguva graviera amatmeistara diplomu, kā arī mācījies Rīgas valsts daiļamatniecības skolā. Kara beigās mākslinieks ar ģimeni emigrēja uz Vāciju – Eslingeni, kur kopā ar domubiedriem nodibināja daiļamatnieku savienību un vadīja rotkaļu darbnīcu. Vēlāk pārcēlies uz dzīvi ASV – Vestfīldu Indiānas pavalstī. Nozīmīgs ir O. Grīna ieguldījums latviešu kultūras izkopšanā trimdā. Mākslinieks izveidojis latviešu lietišķās mākslas muzejus Čikāgā un Garezerā. 
- Dekoratīvi lietišķās mākslas muzejā no ceturtdienas skatāma rūpnieciskā dizaina izstāde Dizains Latvijā. Deko. Izstādē būs aplūkojami aptuveni 40 Latvijas dizaineru darbi, kas piedalījušies žurnāla DEKO rīkotajā konkursā DEKO DIZAINS 2003 un DIZAINS 2004. Vietējo dizaineru darbi šajā izstādē uzrāda vēlmi neatpalikt no pasaules tendencēm. DEKO konkursā iesniegtie darbi kliedē joprojām dzīvo mītu, ka Latvijā nav rūpniecības. Ražotāji pamazām pārtop no nezināmiem Eiropas pasūtījumu izpildītājiem par Latvijā pazīstamiem zīmoliem, un tas ir kā starta punkts ceļā uz atpazīstamību plašākos tirgos. DEKO konkurss ir veiksmīgi atradis un uzrādījis tās personības – dizainerus un ražotājus, kas ar savu iniciatīvu un mērķtiecību, bez valsts investīcijām vai citādas palīdzības no malas devuši būtisku ieguldījumu nacionālā rūpnieciski ražotā dizaina kopainā. 
- Latvijas Mākslinieku savienības galerijā ceturtdien pulksten 18 tiks atvērta fotogrāfa Ripa Hopkina izstāde Pārvietotās personas (Les Deplaces). Rips Hopkins dzimis 1972. gadā Šefīldā Anglijā. Fotogrāfs veidojis vairāk nekā 17 fotogrāfiju ciklu un četras dokumentālās filmas. R. Hopkina vērīgo aci un pētniecisko prātu vienmēr saistījuši dažādu tautu pārstāvji, kultūru mijiedarbības jautājumi, cilvēku nacionālās identitātes problēmas. Tādēļ daudzos savu darbu ciklos viņš pievērsies klejotājiem, imigrantiem, cilvēkiem, kuri bijuši spiesti doties jaunas dzīvesvietas meklējumos. Par mākslinieka iedvesmas avotiem kalpojušas tādas eksotiskas zemes kā Bosnija, Uganda, Sudāna, Rumānija, Grieķija u.c. Izstādē Pārvietotās personas būs redzami R. Hopkina pēdējie darbi, kas tapuši Uzbekijā. Fotogrāfijas ataino R. Hopkina ceļojumus kopā ar šiem ļaudīm, kuri devušies ceļā no Uzbekijas uz citām zemēm. Šie attēli atklāj stāstus, kas ir kā izgriezti kadri no dažādu cilvēku vienkāršās, bet reizē neparastās privātās dzīves. Miris grāmatu izdevējs Jānis RapaLETA  06/14/05    Pirmdien, 13.jūnijā, 67 gadu vecumā miris AS "Valters un Rapa" valdes priekšsēdētājs Jānis Rapa. 
Kā informēja apgādā "Valters un Rapa", grāmatnieks, muzejnieks, bibliotekārs, filologs un aizrautīgais ceļotājs Jānis Rapa aktīvi līdzdarbojies tēva dibinātā grāmatniecības uzņēmuma "Valters un Rapa" atjaunošanā un ikdienas darbā. Kopš 1998. gada novembra viņš bija atjaunotās AS "Valters un Rapa" valdes priekšsēdētājs. 
Jāņa Rapas tēvs bijis tuvs rakstnieces Annas Brigaderes draugs, palīgs viņas lauku mājas "Sprīdīši" iekārtošanā Tērvetē, un Jānis Rapa no 1967.gada strādāja memoriālajā muzejā "Sprīdīši" par vadītāju, piedalījās Annas Brigaderes "Kopotu rakstu" veidošanā un rakstnieces literārā mantojuma apzināšanā. 
No 2001.gaga Jānis Rapa darbojās Rīgas Latviešu biedrības latviešu valodas attīstības kopā, regulāri atbalstīja Vides aizsardzības kluba aktivitātes, dziedāja vīru korī "Tēvzeme" un bija studentu korporācijas "Talavija" filistrs. 
Atvadīšanās no Jāņa Rapas notiks sestdien, 18.jūnijā, plkst.11 Rīgas I Meža kapu kapličā. 
Grāmatas
Arno Jundze,  NRA  06/14/05
- Lorenss Darels, Kipras rūgtie citroni. Tulkojusi Ieva Melgalve. Nordik, 2005
Beidzot latviešu lasītājam ir iespēja uzzināt to, ko rietumu pasaulē lasītāji zināja jau sen. Lorenss Darels (1912–1990) nebūt nav tikai literārs personāžs no Džeralda Darela grāmatas Mana ģimene un citi zvēri, bet gan atzīts britu rakstnieks, kura brālis Džeralds savukārt bija zooloģiskā dārza īpašnieks. Runā, ka L. Darelam savulaik gājusi secen Nobela prēmija literatūrā, bet viens gan ir droši – kad brāļi Dareli bija spēka pilnbriedā, par viņiem sajūsminājās lasītāji daudzviet pasaulē.
- Bohumils Hrabals, Es apkalpoju Anglijas karali. Tulkojis Vinifreds Kraučis. adria, 2005
Par čehu literatūras augsto provi Latvijā – zemē, kur labi pazīstami rakstnieki plašajā spektrā no Hašeka līdz Havelam, šķiet, neviens nav jāpārliecina. Bohumila Hrabala romāns pirmoreiz dienasgaismu ieraudzīja Rietumvācijā, bet viņa dzimtenē – toreizējā sociālistiskajā Čehoslovakijā – šo darbu lasīja nelegāli, samizdata formā. Stāsts par mazo cilvēciņu Dītji un viņa plānu nopelnīt miljonu tulkots un izdots 17 pasaules valodās, un darba galveno varoni mēdz salīdzināt ar brašo kareivi Šveiku.
- Kārlis Ullis, Hormonu revolūcija. Tulkojusi Māra Rēpele. Jumava, 2005
Sērijā Veselības bibliotēka izdotā grāmata veltīta jautājumam, kas daudziem šķiet aktuālāks par naftas cenām biržā – liekā svara problēmai. Hormonu revolūcijas autors Kārlis Ullis piedāvā savu notievēšanas metodiku, kas balstīta uz autora – sporta ārsta praksē gūto pieredzi.
- Priecīgus Jāņus! Sastādījusi Ieva Trezūne. Jumava, 2005 
Neliels zaļos toņos ieturēts suvenīrizdevums, kura galvenā funkcija – tikt pievienotam pie Jāņu sveiciena, ciemos braucot. Grāmatiņa stāsta par to, kā šie svētki svinami un ko tajos pieklājas darīt.
- Ludmila Azarova, Tev un ugunij, Atēna, 2005
Krājumā apkopta dažāda gadu dzeja. Nopietns un vajadzīgs krājums, kas sniedz kopieskatu dzejnieces Ludmilas Azarovas, mūža balvas literatūrā ieguvējas, daiļradē. "Latviešu valoda/ arī ir melnais stārķis./ Tai arī vajag savu tīru apburto mežu,/ kur nezied drazas...
- Džīns Veingartens, Hipohondriķa ceļvedis dzīvē. Un nāvē. Tulkojusi Dzidra Branta. AGB, 2005
Neraugoties uz vāciskās izcelsmes uzvārdu, Džīns Veingartens ir amerikāņu rakstnieks un The Washington Post redaktors. Šis ir pirmais autora literārais recidīvs, bet šķiet, ka labi tas nebeigsies – grūti spriest par Dž. Veingartena hipohondriskajām tieksmēm, bet rakstīt viņam patīk. Ja runājam par pašu literāro šedevru, kā tālredzīgi teicis tā autors: "Jūs šo grāmatu apskatāt tāpēc, ka: 1) jums patīk smieties par citiem muļķiem; 2) drošs paliek nedrošs; 3) jūs gribat to izmantot kā ģimenes medicīnas rokasgrāmatu."

Citādā ziņā...

Bomžu orģijas
Jānis Āboltiņš,  Rīgas Balss  06/13/05     Diemžēl Rīgā izveidojusies situācija, ka cilvēks nekur nevar būt īsti drošs. Stacijā vai trolejbusā jābaidās par maku, uz ielas jābīstas no iereibušiem jauniešiem ar auto, kuri bez vadītāja apliecībām joņo virsū gājējiem. Tagad bīstamo objektu sarakstā varam iekļaut jaunu ierakstu – sociālās mājas. Jocīgi, vai ne?Šajās iestādēs būtu jāatrodas un sabiedrības atbalsts jāsaņem vientuļām daudzbērnu mātēm, pensionāriem, invalīdiem un citiem, kuri nespēj sevi nodrošināt. Taču tās ir okupējuši liekēži, viņi no nodokļu maksātāju naudas piešķirtos pabalstus nodzer un terorizē apkārtējos. Pats primitīvākais solis - nošķirt šādus cilvēkus atsevišķi – nav līdzējis. Tā rezultātā sociālā māja Meldru ielā ir pārveidota par sociālo dzertuvi. Vairums tās iemītnieku, ja viņiem mēģinātu stāstīt par nepieciešamību meklēt darbu un dzīvot cilvēka cienīgi, pasūtītu runātāju tālu prom, vai pajautātu: "Na..j mņe eto nužno?" 
Vienotas sociālās politikas un ierēdņu kūtruma dēļ ir pieļauta ačgārnība – nauda, kas domāta trūkumcietējiem, netiek izmantota palīdzības sniegšanai. Tā ieripo kandžas tecinātāju un tehniskā spirta pārdevēju makos. Par kādu pārdomātu politiku var būt runa, ja Rīgas dome tīšām organizē bomžu orģijas? Patversmes bezpajumtniekiem Ziemsvētkos tāpat kā citiem maznodrošinātajiem tika izmaksāti 20 latu pabalsti. Rezultātā šīs iestādes, kurā ikdienā iereibušus cilvēkus pat neuzņem, iemītnieki vairākas dienas "plostoja", labi zinot, ka ziemas salā uz ielas viņus neizliks. Darbiniekiem atlika vien šķendēties par "Bojāra pabalstiem", kurus daudz labāk varētu izmantot, piemēram, ierīkojot kādu dušu vai dezinfekcijas un atutošanas punktu. Toreiz maznodrošinātajiem izmaksāja pāri par miljonu latu, un tas notika pāris mēnešus pirms vēlēšanām. Skaidrs, ka domes runasvīri naudu piešķīra, nedomājot par cietēju labklājību, bet gan par balsu vākšanu. 
Ir pēdējais laiks skaļi paziņot, ka sabiedrība palīdzēs tikai tiem, kuri paši to vēlas, un šo koncepciju arī īstenot. Nedrīkst pieļaut, ka slima večiņa ziemā mirst dzīvoklī no aukstuma, bet kandžu pārdzēries bomzis mitinās siltumā un sociālie darbinieki viņam palīdz novilkt zābakus.
Ceļu policija sola sākt pastiprinātus reidus vēl pirms Līgo svētkiem 
LETA  06/13/05     Ņemot vērā notikumus pagājušās nedēļas nogalē, kad rallija "Cēsis 2005" laikā tika aizturēti 14 iereibuši autovadītāji, bet uz Latvijas autoceļiem avārijās gāja bojā pieci cilvēki, Ceļu policija sola sākt pastiprinātus reidus vēl pirms Līgo svētkiem.
Ceļu policijas biroja priekšnieks Edmunds Zivtiņš aģentūrai LETA atzina, ka notikumi masu pasākumos pierāda cilvēku vieglprātību un nevēlēšanos izprast apdraudējumu, ko viņi rada, sēžoties pie stūres alkohola reibumā.
Tikai pāris stundu laikā Ceļu policijas specrota Cēsu apkaimē aizturējusi gandrīz desmit iereibušus autovadītājus, 11 šoferi automašīnas vadījuši bez tiesībām, bet viens aizturētais bijis policijas meklēšanā, norādīja Zivtiņš. Vēl vairākus cilvēkus, kuri pie stūres bija sēdušies dzērumā, aizturēja citas policijas struktūrvienības.
Šādu situāciju nevarot vērtēt kā apmierinošu. Tādēļ policija pastiprinātus reidus, pārbaudot, vai transportlīdzekļu vadītāji pie stūres nav sēdušies alkohola, narkotisko vai citu apreibinošo vielu reibumā, sola ne tikai Līgo svētku laikā, bet jau agrāk.
Akciju mērķis būs novērst ceļu satiksmes negadījumu un tajos cietušo personu skaita palielināšanos.
Pēc Zivtiņa teiktā, īpaša uzmanība tiks veltīta Rīgai un tās apkārtnei, kā arī vietām reģionos, kur būs masu pasākumi. Reidu laikā ceļu policisti strādās ne tikai uz maģistrālajiem ceļiem, bet arī uz vietējās nozīmes ceļiem. 

Bērnu vasaras atpūta Pie Sprīdīša
Ilze Upīte,  NRA  06/15/05     Bērnu darba un atpūtas nometne Pie Sprīdīša Cēsu rajona Drabešu pagastā pie Gauču ezera šogad svin jubileju – jau desmito vasaru šeit pulcējas bērni, lai strādātu un atpūstos. Jubilejas svinībām tiks atvēlēta vesela diena katrā nometnes 11 dienu cēlienā, kurā norisināsies svinīgi mirkļi, sporta sacīkstes un ozolu stādīšana.
Nometnē Pie Sprīdīša atbildību par bērniem uzņemas sertificēti nometnes vadītāji Aleksandrs Kalvāns, viņa dēls Kaspars, kurš koordinē darba procesus, kā arī četri skolotāji. Trīs viņu palīgi izraudzīti no nometnes dalībnieku vidus. Pašlaik nometnē atpūšas 44 bērni, bet pavisam tā var uzņemt 60 bērnus vecumā no 7 līdz 17 gadiem. Nometnes dalībnieki mitinās četros koka namiņos, vēl divas mājiņas domātas administrācijai un medpunktam, ir arī bufete. Maksa par nometni ir 65 lati, bet A. Kalvāns nometnē uzņem arī tādus bērnus, kuriem nācies saskarties ar dzīves grūtībām un viņi šo naudiņu samaksāt nevar.
A. Kalvāns Neatkarīgajai pastāstīja, ka nometnes mērķis esot maksimāli nodarbināt un izklaidēt bērnus, kas deviņus mēnešus sēdējuši skolas solā, ļaut izjust dabas skaistumu un rosināt viņos interesi par Latvijas senvēsturi. Nometnes apkārtnē atrastas dažādas senlietas, piemēram, kara cirvis un rotaslietas, tiek rīkots 13 km garš pārgājiens uz Āraišu ezerpili, vējdzirnavām un baznīcu. Uz katru nometni ierodas ugunsdzēsības instruktors, kurš ar manekena palīdzību māca, kā pareizi jānodzēš degošs cilvēks, instruktori no Sarkanā Krusta māca sniegt pirmo palīdzību.
Dienas režīms nometnē ir piesātināts: bērni ceļas astoņos, izpilda rīta rosmi un skrien krosu pa mežu, sakārto namiņus. Tad deviņos dodas brokastīs. No desmitiem līdz vienpadsmitiem paredzēti dažādi darbiņi. Pēcpusdienā atpūtas pasākumi ir gan gan sportiska, gan izglītojoša rakstura – sporta spēles, peldēšanās, pārgājieni, lekcijas, bērni var veidot no māla, zīmēt. Draudzīgs rituāls ir vakarēšana pie lielā nometnes ugunskura.
Naurim, kuram ir piecpadsmit gadu, šī ir jau desmitā vasara nometnē: "Šeit jūtos ļoti labi un arī darbiņu nevairos, jo tie ir patīkami. Nometne sniedz iespēju iepazīties ar jauniem draugiem, pabūt prom no pilsētas un apgūt noderīgas prasmes. No atpūtas pasākumiem īpaši patīk nakts pārgājieni, sporta spēles un šaušana ar pneimatisko šauteni." Tāpat kā Nauris, liela daļa citu bērnu uz šo nometni brauc regulāri.
Kalvānu ģimene nodarbojas arī ar bērnu rotaļlaukumu izgatavošanu, viņi uzvarēja Skolu valdes rīkotajā konkursā, un četru bērnudārzu audzēkņi drīz varēs rotaļāties pievilcīgos koka rotaļlaukumos, kas darināti ar rūpību un mīlestību.
Bērnu un ģimenes lietu ministrija pēc Jāņiem plāno veikt bērnu tiesību ievērošanas pārbaudes bērnu vasaras nometnēs. Tiks vērtēta nometnēs nodrošinātā bērnu ēdināšana, drošības pasākumi, lai novērstu bērnu traumatismu, kā arī vispārējo higiēnas un sanitāro prasību ievērošana. Šāda apsekošana ir nepieciešama, jo daudzus šonedēļ satrauca nepatīkamais atklājums – nelegālā vasaras nometne Iecavā, kuras vadītājs bija stiprā alkohola reibumā.

...Arī pagājusī 
sestdiena atkal bija lietaina, 
pie tam visspēcīgāk lija tieši Rīgā – 
pēc sinoptiķu stāstītā dažu stundu laikā no-
lija mēneša norma!! Svētdien jau sāka noskai-
droties, palika arvien siltāks... Un šonedēļ bau-
dām īstu vasaru  –  ir saulains un ļoti, ļoti silts. 
Dienā termometra stabiņš pakāpjas līdz 
+25oC atzīmei. ...visapkārt, kur vien 
veries, viss ir tik ziedošs 
un smaržīgs...

Anda Jansone, trešdien, 15. jūnijā