K a s   j a u n s   L a t v i j ā ? 

Nr. 398: 2005. g.  20. - 26. maijā

Eiropā un visā pasaulē...

Saeima konceptuāli atbalsta Eiropas konstitūciju
Agris Blūmfelds,  NRA  05/20/05     Saeima vakar ar 82 balsīm par un vienu balsi pret konceptuāli atbalstīja Eiropas Savienības (ES) konstitucionālo līgumu.
Pret ES konstitūcijas gaidāmo ratificēšanu balsoja tikai pie frakcijām nepiederošais politiķis Māris Gulbis, bet 12 kreiso spēku politiķi balsojumā atturējās. Priekšlikumus pirms likuma izskatīšanas galīgajā lasījumā varēs iesniegt līdz 23. maijam. Valdošās koalīcijas politiķi cer, ka konstitūciju Saeimā ratificēs līdz maija beigām vai vismaz līdz Saeimas brīvdienām. Neraugoties uz diskusijām, konstitūcijas ievada tekstā netika atstāta atsauce uz kristietību, par ko kategoriski iestājas Latvijas Pirmā partija. Partijas frakcijas priekšsēdētāja vietnieks Dzintars Jaundžeikars Neatkarīgajai norāda, ka konstitūcijas ratificēšana Latvijā notikusi pārāk strauji, turklāt ar gramatiskām kļūdām. "Varējām vismaz atvēlēt nedēļu, lai ar konstitūciju iepazītos," viņš piebilst, sakot, ka neizslēdz iespēju pēc pāris gadiem konstitūcijā ieraudzīt labojumus, kuros būs iekļauts arī kristietības jautājums. 
Arī Eiropas lietu komisijas priekšsēdētājs Oskars Kastēns (LPP) uzsvēra reliģijas nozīmību, ko vajadzētu pieminēt konstitūcijā. "Konstitūciju mēs atbalstām, tomēr mūsu partija vērsa uzmanību uz kristietības vērtībām, ko nevajadzēja aizmirst. Taču kopumā tik steidzīga konstitūcijas ratificēšana ir tikai tukša ilūzija, ka mēs būsim gaismas stars Francijas un citu negatīvi noskaņoto valstu ceļā uz Eiropas konstitūciju," secina O. Kastēns. Viņaprāt, šobrīd ir pietiekami daudz iemeslu, lai likumdevējvara nesteigtos ar dokumenta ratifikāciju, jo, to darot, Latvija uzņemas lielu atbildību. "Ja Francija ratificētu šo konstitūciju ar 140 kļūdām, tur nākamajā dienā atkāptos visa valdība," izteicās politiķis. 
Tautas partijas Saeimas frakcijas priekšsēdētājs Jānis Lagzdiņš gan Neatkarīgajai norāda, ka LPP saceltā ažiotāža ap kristietības jautājumu konstitūcijas preambulā neesot nekas cits kā vēlētāju balsu piesaistīšana. "Tas nekas, ka vēlēšanas vēl ir tālu. Kā rāda pieredze, partijas vēlēšanām sāk gatavoties jau divus gadus iepriekš," saka J. Lagzdiņš. Viņaprāt, tāpat konstitūcijā nekādus grozījumus nav iespējams veikt, tā ka LPP izteicieni ir tikai populistisks gājiens.Jāatgādina, ka Latvijā ES konstitūcijas ratificēšana kavējās, jo ilgstoši netika novērstas kļūdas dokumenta tulkojumā. Kopumā tika konstatēts vairāk nekā 500 dažādu neprecizitāšu. Ārlietu ministrija norāda, ka joprojām visas iepriekš atrastās kļūdas konstitucionālā līguma tulkojumā latviešu valodā nav novērstas – tas ir laikietilpīgs process, jo visi labojumi ir jāsaskaņo ar pārējām 24 ES dalībvalstīm.
Konstitucionālais līgums aizstās līdz šim spēkā esošos ES pamatlīgumus un noteiks turpmākos ES darbības pamatprincipus. Līgumu veido preambula, četras daļas – vispārējie noteikumi, pamattiesību harta, ES politikas un nobeiguma noteikumi –, kā arī 36 protokoli, kas ir neatņemama konstitucionālā līguma sastāvdaļa. Konstitūcijas pirmajā daļā 60 pantos tiek definēta ES, noteiktas tās pamatvērtības, mērķi un kompetences. Šajā daļā tiek noteiktas arī institūcijas, darbības instrumenti, finansiālā perspektīva, kā arī nosacījumi dalībai ES.
Aukstais karš krievu valodas medijos 
Dita Arāja,  Diena  05/20/05    Eksperti šaubās, vai valdībai izdosies nomierināt cittautiešus par okupācijas nosodījuma deklarāciju
Pieteikts aukstais karš! Tā ir atriebība par Uzvaras dienu! Vēršanās pret vietējiem krieviem! Ar šādām un līdzīgām frāzēm Latvijas krieviski rakstošās avīzes pieblīvējās pēc okupācijas nosodījuma deklarācijas pieņemšanas Saeimā. Saasinoties Latvijas un Krievijas attiecībām un etniskajām problēmām pašmājās, eļļu ugunij vēl piešauj liela daļa krieviski rakstošo un raidošo plašsaziņas līdzekļu, kas krietnam skaitam Latvijas cittautiešu ir vienīgais informācijas avots. 
Lai kaut mazliet spriedzi likvidētu, valdošajai varai būtu cittautiešiem, kas neizmanto medijus latviešu valodā, jāskaidro, ko īsti pieņemtā deklarācija nozīmē un ka tai nesekos ne masveida deportācijas, nedz citas represijas. Tomēr valdības skaidrojošie soļi, lai uzrunātu aplamu informāciju uzsūkušo cittautieti, pagaidām šķiet kusli. 
Deklarācija — tā ir Latvijas atriebe Krievijai un Latvijas cittautiešiem par to, ka Krievijai tik veiksmīgi izdevās Uzvaras svinības. "Bet acīmredzami, ka šī atriebe nesasniegs mūsu politiķu gaidīto efektu. Krievija deklarāciju izmantos, lai vēlreiz pierādītu saviem partneriem ES un ASV, ar ko viņiem ir darīšana Latvijas valdošo spēku personā," raksta Vesti Segodņa. Šai avīzei, pēc mediju pētījumu aģentūras TNS BMF Latvija šā gada pavasara datiem, ir vislielākais pieprasījums cittautiešu auditorijā — 23,2% nelatviešu izlasījuši vismaz vienu šīs avīzes numuru. Kopumā 43,2% no nepilna miljona Latvijas cittautiešu izlasa vismaz vienu krieviski rakstošo avīžu numuru. Bet šie mediji ļoti bieži notikumus interpretē, kritiski, pat uzkūdoši un nicīgi izsakot piezīmes par Latvijas valsti un tās politiku un nereti arī baidot nelatviešus ar iespējamu viņu apdraudējumu. 
"Krievu medijos parādās vienpusēja informācija," saka integrācijas ministrs Ainars Latkovskis (JL). Viņš stāsta, ka sekretariātam pēc deklarācijas pieņemšanas cittautieši jautājot, vai tagad viņus deportēs: "Skaidrojam, ka tā nav, ka runa ir tikai par brīvprātīgu repatriēšanos".
"Deklarācija ir tikai viens no dokumentiem, kas ar adekvātu saturu nenonāk līdz citai etniskai kopienai," secinājis humanitāro zinātņu doktors Deniss Hanovs, kā piemēru minot Satversmes tiesas spriedumu par izglītības reformas neatcelšanu, ko latviešu un krievu valodas mediji atspoguļojuši diametrāli pretēji. "Mēs varam konstatēt, ka esam sašķelta sabiedrība — vairākas grupas, kas nemaz nevēlas viena otru uzklausīt," konstatē D.Hanovs.
A.Latkovskis un viņa vadītais sekretariāts valdībā ir atbildīgs par komunikāciju ar cittautiešiem, un ministrs teic: "Bukletus neražosim, bet mums svarīgākais — nomierināt mazākumtautības." Viņš intervijās aktīvi skaidrojot jūtīgos jautājumus, tomēr apzinās — pašu kritiskāko auditoriju valdība nesasniegs. Tādēļ informāciju par okupācijas nosodījuma deklarācijas būtību prokrievisko mediju zonā dzīvojošajiem sekretariāts raidīs caur mazākumtautību nevalstiskajām organizācijām. "Svarīgi pateikt domu līderiem, kas to multiplicē tālāk," domā ministrs. 
"Bet sekretariāts sasniedz labi ja 2% no mērķauditorijas — tikai aktīvistus, nevis vidējo statistisko," skeptisks ir LU pasniedzējs Sergejs Kruks. Viņš uzskata, ka valsts ir zaudējusi saziņu ar cilvēkiem, kas pārtiek tikai no krievu mediju notikumu interpretācijām, un arī D.Hanovs neredz "reālus mehānismus", kā cittautiešiem skaidrot deklarāciju. 
"Lietas pagriezt tā, lai tās tiktu labvēlīgi uztvertas šajā mērķauditorijā, nav iespējams, jo teksts par kompensācijām un militārpersonām nav viennozīmīgs," uzskata politoloģe Marija Golubeva. Kaut deklarācija valdībai uzdod aprēķināt okupācijas laikā Latvijai radītos zaudējumus, ārlietu ministrs Artis Pabriks (TP) izteicies, ka valsts neprasīs atlīdzinājumu no Krievijas. Kamēr politiskajā līmenī nebūs vienotības par deklarācijas teksta būtību, tikmēr to interpretēs dažādi, ir pārliecināta M.Golubeva. Bet S.Kruks secina — valdība neprot komunicēt ar cittautiešiem, jo ir pieņemti divdomīgi un nesaprotami lēmumi, kas pēcāk atsaukti, un tādēļ katru jaunu lēmumu sabiedrība uztver ar aizdomām. 
"Būs vēl sliktāk, jo notiek informatīvās telpas pašizolācija," brīdina D.Hanovs un, skatoties nākotnē, aicina izglītot žurnālistus, veicināt latviešu un krievu žurnālistu diskusijas un internetā veidot medijus, kas būtu brīvāki no ideoloģijas ietekmes. Tomēr viņš akcentē — radikālie krievu un latviešu valodas mediji savu stilu nemainīs, jo pagaidām tas ir izdevīgi mediju izdevējiem. Tādēļ visdrošāk sākt ar valdošo varu, jo "jāsaprot, ka liela daļa no naida kurināšanas notiek mūsu politiskajā elitē".
***
Cittautieši lasa
Lasītākās krievu valodā izdotās avīzes
Vesti Segodņa 23,2%
Čas 14,6%
Telegraf 4,6%
Biznes&Baltija 4,1%
Sport Ekspress 2,5%
Dati: TNS BMF Latvija (31.01.2005.—01.05.2005.).

ASV Senāts aicina Krieviju atvainoties par Baltijas valstu okupāciju 
LETA--RIA NOVOSTI  05/22/05     ASV Senāts pieņēmis rezolūciju, aicinot Krievijas valdību atzīt un atvainoties par nelikumīgo Latvijas, Lietuvas un Igaunijas okupāciju un aneksiju.
Kā pavēstīja Senāta sekretariāts, rezolūcija pieņemta vienbalsīgi. Rezolūcija izsaka Kongresa viedokli, tā ir rekomendējoša, un tai nav vajadzīgs ASV prezidenta paraksts.
"Krievijas valdībai ir jāsniedz skaidrs un viennozīmīgs paziņojums, atzīstot un nosodot Baltijas valstu - Igaunijas, Latvijas un Lietuvas - nelikumīgo okupāciju un aneksiju PSRS sastāvā no 1940.gada līdz 1991.gadam," teikts rezolūcijas preambulā.
"Baltijas valstu - Igaunijas, Latvijas un Lietuvas - iekļaušana PSRS sastāvā 1940.gadā bija agresijas akts, kas tika veikts pret suverēnu tautu gribu," teikts rezolūcijā.
Tajā arī norādīts, ka ASV nav atzinušas Baltijas valstu aneksiju, kas nesa "neskaitāmas ciešanas Baltijas valstu tautām ar teroru, slepkavībām un deportācijām uz Sibīrijas koncentrācijas nometnēm".
Dokumentā norādīts, ka, Krievijai atzīstot nelikumīgas Baltijas valstu okupācijas un aneksijas faktu, uzlabosies attiecības starp tām un Krieviju un nostiprināsies stabilitāte reģionā.
Rezolūcijas autors ir senators no Republikāņu partijas Gordons Smits, kā arī demokrātu pārstāvji Daiena Fainstaina un Ričards Durbins.
Minētais dokuments ir Senāta versija par analoģisku rezolūciju, kura jau 13.aprīlī deviņu kongresmeņu grupa iesniedza ASV Pārstāvju palātā.
Savukārt Krievijas Ārlietu ministrijas preses un informācijas departamenta mājas lapā publicēta ministrijas oficiālā pārstāvja Aleksandra Jakovenko atbilde medijiem par pieņemto rezolūciju. "Neredzu jēgu īpaši komentēt šo rezolūciju: Krievijas nostāja šajā jautājumā ir labi zināma un paliek nemainīga. Tā skaidri pausta prezidenta Vladimira Putina attiecīgajos paziņojumos, kuros sīki paskaidrots, kā Krievija uztver līdzīgus mēģinājumus pārrakstīt vēsturi," paziņoja Jakovenko. 

Latvija varētu līdzfinansēt Ignalinas atom- elektrostacijas būvniecību
Agris Blūmfelds,  NRA  05/21/05     Baltijas valstu premjerministri vakar pēc tikšanās Rīgā konceptuāli vienojās par ciešāku sadarbību enerģētikas jomā, pieļaujot iespēju Latvijas pierobežā Lietuvas pilsētā Ignalinā būvēt jaunu visu triju valstu finansētu atomelektrostaciju.
Latvijas valdības vadītājs Aigars Kalvītis savā uzrunā norādīja, ka enerģētikas politika Baltijas valstīm ir svarīga, tāpēc premjeri vienojušies veidot kopīgu ekspertu grupu un aktivizēt par enerģētiku atbildīgo ministru kontaktus, lai izstrādātu reģiona enerģētikas jomas stratēģiju tuvākajiem pieciem un nākamajiem 15 gadiem.
Igaunijas valdības vadītājs Andruss Ansips uzsvēra, ka Baltijas valstis nevēlas būt atkarīgas no lētās Krievijas enerģijas: "Mēs negribam būt atkarīgi no lētās Krievijas enerģijas, tāpēc jāsavieno Baltijas enerģijas tīkli." Nākotnē šajā jomā iecerēta sadarbība arī ar Somiju. 
Igaunijas premjers atzīmēja, ka 2010. gadā Baltijas valstīs varētu būt elektroenerģijas trūkums, tāpēc jādomā par jaunu jaudu attīstību. Kā vienu no primārajām iespējām A. Ansips minēja jaunas atomelektrostacijas būvniecību Ignalinā, kur Lietuvai līdz 2009. gadam ir jāslēdz jau esošā stacija. Viņš uzskata, ka, ceļot jaunu atomelektrostaciju Ignalinā, izmaksas būtu mazākas, nekā to būvējot jebkurā citā vietā. Igaunija esot gatava investēt resursus jaunās atomelektrostacijas izbūvē. 
Lietuvas premjerministrs Aļģirds Brazausks norādīja, ka sadarbība enerģētikas jomā Baltijas valstīm būtu jāsaista ar sadarbību Eiropas kontekstā. Viņaprāt, infrastruktūras projektus dzelzceļa, gāzes un elektroenerģijas jomās būtu jārealizē kopā ar Rietumeiropas valstīm. Ignalinas jautājumu A. Brazausks un A. Kalvītis neskāra, tomēr norādīja, ka premjeri viens otram piekrīt visos jautājumos. Satversmes tiesai tiesības izvērtēt robežlīgumu ar Krieviju paredzēs īpašā likumā 
LETA  05/23/05    Lai Satversmes tiesa varētu izvērtēt vēl neparakstīto Latvijas-Krievijas robežlīgumu un valdības pieņemto līgumu skaidrojošo deklarāciju, plānots izstrādāt īpašu likumprojektu, šodien vienojās valdību veidojošās partijas.
Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP) žurnālistus informēja, ka jaunajā likumprojektā tiks paredzēta Satversmes tiesas tiesības pirms parakstīšanas izvērtēt robežlīgumu un pieņemt galīgo lēmumu par tā atbilstību Satversmei.
Premjers norādīja, ka tādējādi tiks īstenota Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas iniciatīva.
Likumprojektu divi nedēļu laikā apņēmusies izstrādāt Valsts kanceleja.
Premjers pagaidām neprognozēja, kad likums varētu tikt skatīts un pieņemts Saeimā.
Jau ziņots, ka Krievija atteicās parakstīt robežlīgumu ar Latviju 10.maijā, kā iepriekš tika cerēts, jo Latvijas valdība pieņēma vienpusēju līgumu skaidrojošu deklarāciju. Tajā tiek uzsvērts, ka robežlīgums netiek saistīts ar plašāku jautājumu par Latvijas prettiesiskas okupācijas seku likvidāciju.
Deklarācijā teikts, ka ar līgumu vienīgais mērķis ir dokumentēt to robežlīniju, kas tehniski ir aprakstīta un funkcionē kopš 1990./1991.gada.
Krievija atteicās parakstīt robežlīgumu ar šādiem nosacījumiem, norādot, ka Latvija tādējādi izvirza Krievijai teritoriālas pretenzijas.
Skaidrojošā deklarācija tapusi pēc konsultācijām ar juristiem, lai robežlīgumu nevarētu traktēt kā neatbilstošu Latvijas Satversmei, skaidro valdības pārstāvji.
Savukārt Vīķe-Freiberga paudusi viedokli, ka konstitucionālus sarežģījumus Latvijas un Krievijas robežlīgumā būtu bijis iespējams risināt Saeimā jau pēc līguma parakstīšanas.
Viņa ierosinājusi veikt grozījumus Satversmes tiesas likumā, dodot tai tiesības izvērtēt parafētus starptautiskus līgumus pirms to parakstīšanas un spēkā stāšanās. 

Putins: Ne Pitalovas rajonu viņi dabūs, bet miruša ēzeļa ausis
Agnese Margēviča,  NRA  05/24/05     Par spīti Latvijas valdības nesekmīgajiem centieniem Krievijai iegalvot, ka tā neizvirza teritoriālas pretenzijas, kaimiņvalsts prezidents Vladimirs Putins vakar parupjā formā norādīja, ka Latvijai nav cerību atgūt Abreni. Savukārt Krievijas ārlietu ministrs vakar atsaucās uz Vairas Vīķes-Freibergas it kā pausto viedokli, ka Latvijas valdības "nepareizā pozīcija ir jāmaina".
"Ne Pitalovas rajonu [bijušo Abrenes apriņķi] viņi dabūs, bet miruša ēzeļa ausis," tiekoties ar laikraksta Komsomoļskaja pravda žurnālistiem, vakar paziņoja V. Putins, uzsverot, ka Krievija ar Baltijas valstīm negrasoties apspriest jel kādas teritoriālās pretenzijas, ziņo RIA novosti. Pēc Krievijas prezidenta domām, teritoriālais jautājums izvirzīts "nevis cerībā kaut ko iegūt, bet tādēļ, lai sabojātu attiecības, uzkurinātu sliktu attieksmi pret Krieviju". 20. maijā Krievijas ārlietu ministrs Sergejs Lavrovs atkārtojis, ka, pirms Latvija neatsauks savu vienpusējo deklarāciju, Krievija robežlīgumu neparakstīs. "Rīgā par to zina, gluži tāpat kā par to zina NATO un ES. Latvija ir šo organizāciju locekle, un tur nevar nesatraukties, ka šo organizāciju robeža ar Krieviju nav noformēta. Mēs to esam stingri paskaidrojuši. Šī pozīcija nevar tikt mainīta," skaidrojis S. Lavrovs.
Krievijas vēstnieks Latvijā Viktors Kaļužnijs 22. maijā intervijā LNT raidījumam Nedēļa sacījis, ka Krievija 20. maijā izteikusi priekšlikumu atsākt sarunas par divpusēju politisko deklarāciju, kurā varētu atrunāt un noregulēt abu valstu domstarpības. Vakar vēstniecība līdz dienas beigām tā arī nesniedza atbildes uz Neatkarīgās jautājumu, vai Krievija šo deklarāciju uzskatītu par kompromisu, kas ļautu nonākt līdz robežlīguma parakstīšanai. Skopa ar komentāriem bija arī Latvijas Ārlietu ministrija, kuras preses pārstāvis Atis Lots vien informēja, ka oficiāli šāds priekšlikums no Krievijas nav saņemts. Neoficiāli jau pirms pāris nedēļām izskanēja informācija, ka divpusēju deklarāciju kā risinājumu kaimiņvalstij piedāvājusi Latvija. 
Vakar sarunā ar V. Putinu Krievijas ārlietu ministrs uzsvēris Latvijas prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas kritisko viedokli par Latvijas valdības pozīciju robežproblēmas jautājumā, kas, par nožēlu Krievijai, neesot mainījusi situāciju. 
Uz V. Putina jautājumu, vai "situācija ar latviešu kolēģiem nav mainījusies", S. Lavrovs atbildējis, ka Latvijas nostāja nav mainījusies, par spīti V. Vīķes-Freibergas pozīcijai, liecina sarunas oficiālais atreferējums Krievijas prezidenta interneta mājaslapā. "Latvijas prezidente, kad neilgi tikāmies nesenajā Eiropas Padomes sammitā Varšavā, man teica, ka, viņasprāt, jāmaina nepareizā pozīcija, kāda ir Latvijas valdībai, kas pieņēma vienpusējo deklarāciju, faktiski saglabājot teritoriālas pretenzijas pret Krieviju," Krievijas prezidentam teicis S. Lavrovs. 
V. Vīķes-Freibergas preses sekretāre Aiva Rozenberga ziņu aģentūrai LETA skaidrojusi, ka prezidente, Varšavā tiekoties ar S. Lavrovu, vēlreiz apliecinājusi – Latvijai nav teritoriālu pretenziju, bet Krievijas ārlietu ministra it kā teiktais V. Putinam esot jāuztver kā "Krievijas ziņu aģentūras brīva interpretācija par Lavrova sacīto Putinam". 
Iepriekš gan prezidente, gan premjers Aigars Kalvītis apgalvojuši, ka Latvijas ārpolitika nav sašķelta un valsts īsteno vienotu politiku attiecībā pret Krieviju un robežproblēmu, jo valsts augstākās amatpersonas atzīst, ka robežlīgums ar kaimiņvalsti jānoslēdz. Tomēr prezidente vairākkārt ir apšaubījusi valdības taktiku, vienpusējo deklarāciju pieņemot pirms robežlīguma parakstīšanas. Aizvadītajā nedēļā V. Vīķe-Freiberga panāca virzību problēmas risināšanā, ko trīs nedēļas nespēja valdība. Prezidente piedāvāja līguma tekstu nodot izvērtēšanai Satversmes tiesā, un šim priekšlikumam, cik var spriest no Saeimā pārstāvēto partiju pārstāvju izteikumiem, būs arī politisks atbalsts. Politiķiem dažādi viedokļi par ASV Senāta rezolūcijuLETA  05/23/05    Aģentūras LETA aptaujātajiem politiķiem ir dažādi viedokļi par to, kā pagājušajā nedēļā ASV Senātā pieņemtā rezolūcija, kurā Krievijai tiek prasīts atzīt Baltijas valstu okupāciju, varētu ietekmēt kaimiņvalsts ārpolitiku pret Baltijas valstīm. 
Bijušais ārlietu ministrs Jānis Jurkāns (TSP) pauda viedokli, ka rezolūcija daļai Krievijas sabiedrības varētu palīdzēt izprast patieso vēstures gaitu, nevis tās padomju interpretāciju. Savukārt Krievijas varas struktūrās tā varētu veicināt vēl lielāku "antilatviskumu", jo iekšpolitiskās situācijas dēļ šobrīd Krievija nav gatava pieņemt politiskus aicinājumus vai spiedienu, īpaši no amerikāņiem, domā politiķis. 
Deputāts Nikolajs Kabanovs (PCTVL) uzskata, ka paziņojums vēl vairāk varētu pasliktināt starptautisko gaisotni starp Krieviju, Baltijas valstīm un rietumiem. Viņš aicināja ASV senatorus labāk izvērtēt ASV okupāciju Irākā un Afganistānā, nevis centies ar šādu dokumentu palīdzību "padarīt Krieviju par politisko satelītu". 
"Tas varētu kalpot kā signāls Krievijai, ka Baltijas valstu okupācijas jautājums tur nav pietiekami izdiskutēts," aģentūrai LETA sacīja Saeimas Eiropas lietu komisijas vadītājs Oskars Kastēns (LPP). 
Saistībā ar Otrā pasaules kara beigu svinībām vēstures jautājumiem pasaulē ir pievērsta ļoti liela uzmanība, tāpēc, iespējams, Krievijā šis fakts izvērsīs diskusiju, nevis tiks uztverts kā kārtējais spiediens no ASV, teica politiķis. 
Apvienības "Tēvzemei un Brīvībai"/LNNK Saeimas frakcijas priekšsēdētājs Māris Grīnblats aģentūrai LETA prognozēja, ka ASV senāta rezolūcijai varētu būt nedaudz lielāka ietekme uz Krievijas ārpolitiku kā citiem līdzīga satura dokumentiem. "Krievija tomēr cenšas uzturēt noteikta satura attiecības ar ASV," politiķis pamatoja savu viedokli. 
Pēc "tēvzemieša" domām, šajā gadījumā galvenais ieguvums Latvijai ir ASV parādītā stingrā nostāja ne tikai par to, ka Krievijai ir jāatzīst Baltijas valstu okupācija, bet arī norāde, ka līdz "ar šo atzīšanu mēs varētu virzīties uz okupācijas seku likvidēšanu un nopietnu kompensāciju par nodarītajiem zaudējumiem piedzīšanu". 
Krievija ir saņēmusi signālu no ASV, ka Latvija šajos jautājumos tiek apskatīta kā NATO valsts, un tas ir tas būtiskākais, piebilda Grīnblats. 
Savukārt Saeimas Ārlietu komisijas deputāts Aigars Pētersons (JL) pauda viedokli, ka ASV Senāta pieņemtā rezolūcija ir Latvijas ārpolitikas panākums. Viņaprāt, nekādi Krievijas atbildes soļi tai nesekos, jo Krievija šobrīd ir "kurla pret Latvijas, Lietuvas un Igaunijas centieniem skaidrot vēsturi, kā arī Eiropas, ASV nostājām". Krievija ārpolitikas veidotāji par šo jautājumu nevēlās neko un ne no viena dzirdēt, piebilda Pētersons. 
Lai situācija mainītos, Krievijā ir jānomainās "vadošajai formācijai", uzskata politiķis. 
Politoloģe: ASV senāta rezolūcija nebūs pagrieziena punkts Krievijas politikā pret Baltijas valstīm
LETA  05/23/05    Pagājušajā nedēļā ASV Senātā pieņemtā rezolūcija, aicinot Krieviju atzīt Baltijas valstu okupāciju, ir nozīmīgs ASV ieguldījums starptautiskajā diskusijā par Baltijas valstu okupācijas nosodījumu, tomēr tā "pagrieziena punktus Krievijas politikā attiecībā pret Baltijas valstīm neieviesīs", šādu viedokli pauda politoloģe Žaneta Ozoliņa. 
Kā uzsvēra Ozoliņa, rezolūcija automātiski nenovedīs pie tā, ka pēc pāris nedēļām Krievijas prezidents vai Valsts dome atzīs Latvijas, Lietuvas un Igaunijas okupācijas faktu, tomēr tā varētu turpināt veidot nepieciešamo viedokļu, lēmumu un paziņojumu "kritisko masu", lai tie kādreiz pāraugtu kādā praktiskā darbībā, sarunā ar aģentūru LETA sacīja Stratēģiskās analīzes komisijas (SAK) vadītāja. 
Šobrīd iekšpolitiskā situācija Krievijā neliecina, ka tās ārpolitika tuvākajā laikā varētu mainīties, uzskata eksperte. 
Politoloģe dokumentu raksturoja kā "ļoti būtisku ASV ieguldījumu starptautiskajā diskusijā par okupācijas atzīšanu Baltijas valstīs, kā arī otrā pasaules kara beigu neviennozīmīgo novērtējumu". "Viena lieta ir, ja šādu skaidrojumu Baltijas valstīm sniedz atsevišķi politiķi, bet pilnīgi citu skanējumu tas iegūst, ja šādu viedokli atbalsta nozīmīga politiķu grupa, kas pārstāv lielvalsts intereses," teica eksperte. 
"Tas ir jautājums par attieksmi pret politiskajiem procesiem šodien un nākotnē, kur vardarbība un starptautisko tiesību neievērošana vairs nav tā prakse, kuru varētu ignorēt," piebilda Ozoliņa. 
Jau ziņots, ka ASV Senāts ir pieņēmis rezolūciju, aicinot Krievijas valdību atzīt un atvainoties par nelikumīgo Latvijas, Lietuvas un Igaunijas okupāciju un aneksiju. 
"Krievijas valdībai ir jāsniedz skaidrs un viennozīmīgs paziņojums, atzīstot un nosodot Baltijas valstu - Igaunijas, Latvijas un Lietuvas - nelikumīgo okupāciju un aneksiju PSRS sastāvā no 1940.gada līdz 1991.gadam," teikts rezolūcijas preambulā. 
"Baltijas valstu - Igaunijas, Latvijas un Lietuvas - iekļaušana PSRS sastāvā 1940.gadā bija agresijas akts, kas tika veikts pret suverēnu tautu gribu," teikts dokumentā. 
ZZS un LPP aicina pasteidzināt robežlīguma parakstīšanu ar Krieviju
LETA  05/23/05    Zaļo un zemnieku savienības (ZZS) un Latvijas Pirmās partijas (LPP) Saeimas frakciju pārstāvji šodien pēc tikšanās ar Valsts prezidenti Vairu Vīķi-Freibergu pauda vēlmi "atlikt malā" diskusiju par vienpusējo deklarāciju, lai pēc iespējas ātrāk varētu parakstīt robežlīgumu ar Krieviju. ZZS Saeimas frakcijas priekšsēdētājs Augusts Brigmanis žurnālistiem uzsvēra, ka ir nepieciešama aktīva rīcība šajā jautājumā, jo "epopeja ar robežlīgumu" ir ievilkusies un, tuvojoties Saeimas vēlēšanām, šo jautājumu atrisināt būs vēl sarežģītāk. 
Latvijas Zaļās partijas priekšsēdētājs Indulis Emsis žurnālistiem norādīja: jo ilgāk šis jautājums netiks atrisināts, jo vairāk tiek riskēts ar to, ka robežlīguma parakstīšana "iestrēgs neauglīgās priekšvēlēšanu kampaņu diskusijās". No tā, pēc Emša teiktā, visvairāk iegūs radikālākie spēki, turpretī zaudēs centriskās partijas. 
Viņš izteica cerību, ka to saprot arī abi lielākie koalīcijas partneri - partija "Jaunais laiks" un Tautas partija, kas līdz šim nav vēlējušies atkāpties no vienpusējas deklarācijas pievienošanas. 
ZZS pārstāvji pauda viedokli, ka to, vai līgums atbilst Satversmei, vislabāk būtu Satversmes tiesai noteikt pēc tā ratifikācijas Saeimā. Tomēr tas nenozīmē, ka nav iespējams arī Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas piedāvātais risinājums, kas paredz dot tiesai pilnvaras izskatīt parafētus starptautiskos līgumus. Brigmanis gan izteica bažas, vai tas neievedīs šo procesu vēl dziļākā strupceļā, jo līguma parakstīšana tad ievilktos. 
Savukārt LPP Saeimas frakcijas priekšsēdētāja vietnieks Dzintars Jaundžeikars pēc tikšanās ar prezidenti aģentūru LETA informēja, ka partija principiāli atbalsta šo prezidentes ierosinājumu, tomēr vēlas pirms tam uzklausīt tiesību ekspertu viedokļus par šāda soļa juridisko pamatotību. "Ir nepieciešams pēc iespējas ātrāk rast kādu risinājumu no šīs Latvijai sarežģītās ārpolitiskās situācijas," sacīja politiķis. 
LPP pārstāvis atgādināja, ka partija jau iepriekš aicināja koalīcijas partnerus atteikties no vienpusējās deklarācijas. Savukārt ZZS pārstāvji šodien norādīja, ka deklarāciju varētu pievienot Saeima, lemjot par robežlīguma ratifikāciju. 
"Šādā gadījumā deklarācija iegūtu lielāku juridisko svaru," skaidroja Saeimas priekšsēdētāja Ingrīda Ūdre. Viņa norādīja, ka ZZS aicinās koalīcijas partnerus šo priekšlikumu apsvērt. 
Partijas šodien ar prezidenti pārrunāja arī jautājumu, kas skar jaunās Eiropas konstitūcijas ratifikāciju Saeimā. Abu partiju pārstāvji pauda atbalstu tās pieņemšanai jau nākamnedēļ.
Lavrovs: Vīķe-Freiberga man teica, ka jāmaina nepareizā Latvijas politikaLETA/ITAR-TASS  05/23/05    Krievijas ārlietu ministrs Sergejs Lavrovs pirmdien ministru pieņemšanas laikā Kremlī prezidentu Vladimiru Putinu informējis, ka Latvijas pozīcija robežlīguma jautājumā nav mainījusies, tomēr apgalvojis, ka Latvijas Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga privātā sarunā viņam teikusi, ka Latvijas valdības "nepareizā" politika ir jāmaina. "[Eiropas padomes] sammita laikā Varšavā Latvijas prezidente man teica, ka nepieciešams mainīt nepareizo politiku, ko īsteno valdība, kas pieņēmusi vienpusējo deklarāciju, faktiski saglabājot pret Krieviju vērstās teritoriālās pretenzijas," uzsvēra Lavrovs. 
Putins ārlietu ministram uzdeva vēlāk sniegt atsevišķu ziņojumu šajā jautājumā. 
Vaira Vīķe-Freiberga to uztver kā Krievijas ziņu aģentūras brīvu interpretāciju par Lavrova sacīto Putinam, teica prezidentes preses sekretāre Aiva Rozenberga. 
Prezidente, tiekoties ar Lavrovu Varšavā, esot sacījusi, ko vairākkārt jau ir apliecinājusi - Latvijai nav teritoriālu pretenziju pret Krieviju un Latvija meklē labāko risinājumu, kā pēc iespējas drīzākā laikā parakstīt robežlīgumu ar Krieviju, sacīja Rozenberga. 
Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP) uzskata, ka Lavrova paziņojumi norāda uz Krievijas vēlmi sanaidot Latvijas augstākās amatpersonas un mest ēnu uz Valsts prezidenti. 
"Maz ticams, ka prezidente kādā sarunā ar Krievijas ārlietu ministru būtu nevis aizstāvējusi valsts intereses un skaidrojusi mūsu valsts situāciju, bet metusi ēnu uz valdību," sacīja premjera biroja vadītājs Jurģis Liepnieks. 
Jau ziņots, ka Krievija atteicās parakstīt robežlīgumu ar Latviju 10.maijā, kā iepriekš tika cerēts, jo mūsu valsts valdība pieņēma vienpusēju līgumu skaidrojošu deklarāciju. Tajā Latvijas valdība uzsver, ka parakstāmais robežlīgums netiek saistīts ar plašāku jautājumu par Latvijas prettiesiskas okupācijas seku likvidāciju. 
Deklarācijā teikts, ka ar līgumu vienīgais mērķis ir dokumentēt to robežlīniju, kas tehniski ir aprakstīta un funkcionē kopš 1990./1991. gada. 
Skaidrojošā deklarācija tapusi pēc konsultācijām ar juristiem, lai robežlīgumu nevarētu traktēt kā neatbilstošu Latvijas Satversmei. 
Krievija atteicās parakstīt robežlīgumu ar šādiem nosacījumiem, norādot, ka Latvija tādējādi izvirza Krievijai teritoriālas pretenzijas. 
Kā iepriekš norādījis Latvijas ārlietu ministrs Artis Pabriks (TP), Latvijai vēlas parakstīt robežlīgumu pēc iespējas ātrāk, taču "mums ir svarīgi to izdarīt arī tā, lai tas tiktu izdarīts tiesiskā veidā atbilstoši Latvijas Satversmei un objektīvai vēstures interpretācijai". 
Savukārt Vīķe-Freiberga paudusi viedokli, ka konstitucionālus sarežģījumus Latvijas un Krievijas robežlīgumā būtu bijis iespējams risināt Saeimā jau pēc līguma parakstīšanas. 
Viņa ierosinājusi veikt grozījumus Satversmes tiesas likumā, dodot tai tiesības izvērtēt parafētus starptautiskus līgumus pirms to parakstīšanas un spēkā stāšanās. 
Vācu avīze vērtē Latvijas oligarhus 
Ojārs J. Rozītis,  Diena  05/24/05    Vācijas ietekmīgā konservatīvā avīze Frankfurter Allgemeine Zeitung (FAZ) pirmdien lielu vietu ierādījusi analītiskam rakstam par "Ventspils oligarhu" Aivaru Lembergu. Neesot tikpat kā nevienas citas personas, kurā tik uzskatāmi kā Ventspils mērā atspoguļotos Latvijas nesenā pagātne, raksta Roberts fon Lūcijs.
Rakstā autors piemin gan A.Lemberga autoritāro vadības stilu ("draudi, nauda un solījumi"), gan personisko mantu (lēstu "100—250 milj. eiro" vērtu), gan līdz šim nenoskaidroto līdzdalību Ventspils uzņēmumos ("ofšorfirmu ķēdīte no Cūgas uz Lihtenšteinu, Gērnsijas salu un Malu"), gan centienus likt šķēršļus ceļā Ģenerālprokuratūras tiesiskās palīdzības lūgumam Šveicē, gan vairīšanos no Dienas ("frāžainas standartatbildes uz uzdotajiem jautājumiem"). Kā raksta FAZ žurnālists, A.Lemberga ietekme Ventspilī izpaužoties pat tā, ka kāds sarunu partneris par viņu nav vēlējies izteikties publiski kafejnīcā, bet aicinājis R.fon Lūciju uz autostāvvietu.
R.fon Lūcijs lēš — A.Lembergs varētu būt pārsniedzis savas varenības kalngalu, norādot, ka viņam tikai daļēji izdevies kompensēt robu, kuru ostas apgrozījumā izrāvusi Krievijas naftasvada atvienošana 2003.gadā. Dažam labam ventspilniekam domāt likusi arī janvāra vētra, kas pilsētu atstāja bez strāvas, bet amonjaka tvertnes — bez nepieciešamās dzesēšanas.

Kalvītis: Atteikšanās no robežlīgumam pievienotās deklarācijas ir neiespējamaLETA  05/24/05    Atteikšanās no vēl neparakstītajam Latvijas-Krievijas robežlīgumam pievienotās skaidrojošās deklarācijas ir neiespējama, intervijā Latvijas Televīzijai pirmdien atzina Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP). 
Kalvītis uzsvēra, ka ekspertiem nav izdevies starptautiskajā praksē atrast gadījumus, kad skaidrojošā deklarācija pievienota pēc līguma parakstīšanas. Savukārt pirms līguma parakstīšanas šāds dokuments pieņemts vismaz trijos gadījumos, tostarp ASV valdībai savulaik uzsverot, ka tā neatzīst Baltijas valstu okupāciju. 
Līdz ar to valdība, robežlīgumam pievienojot skaidrojošo deklarāciju, ir rīkojusies profesionāli, pēc labāko juristu ieteikumiem, akcentēja premjers. 
Kā uzsvēra Kalvītis, šis ir konstitucionāls jautājums un Latvija neizvirza teritoriālas pretenzijas Krievijai. 
"Mums ir tiesības paturēt šo jautājumu atvērtu, lai to apspriestu tad, kad Krievija būs tam gatava," sacīja Kalvītis, piezīmējot, ka tas varētu būt pat pēc 50 gadiem. 
Tāpat Kalvītis norādīja, ka lēmums par deklarācijas pievienošanu valdībā tika pieņemts vienbalsīgi un tas bijis precīzi izsvērts lēmums. 
Patlaban pastāvošās nesaskaņas starp koalīcijas partijām radušās tādēļ, ka vieni cer, ka, atsakoties no deklarācijas un izpatīkot Krievijai, uzlabosies starpvalstu attiecības, savukārt otra daļa aizstāv nacionālās intereses. 
Jautājumā par deklarācijas pievienošanu izšķirošs būs Satversmes tiesas vērtējums. Ja robežlīgums tiks atzīts par atbilstošu Satversmei, tas tiks parakstīts, pretējā gadījumā ir iespējama referenduma rīkošana, sacīja Kalvītis. 
Atsaucot deklarāciju, valdībai jādemisionē
Agnese Margēviča,  NRA  05/25/05    Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga šodien no premjera Aigara Kalvīša cer sagaidīt skaidri iezīmētu ceļu, kā izkļūt no strupceļa ar Latvijas–Krievijas robežlīgumu. Premjers vakar izteicās, ka Latvijā dominē divi ārpolitikas strāvojumi – viens, ko vada bailes no Krievijas dusmām, un otrs – principiāls. 
Ja Latvija atteiksies no vienpusējās deklarācijas, ko vēlas pievienot Latvijas un Krievijas robežlīgumam, Aigara Kalvīša (TP) vadītajai valdībai būtu jāatkāpjas, vakar pēc tikšanās ar Valsts prezidenti Vairu Vīķi-Freibergu paziņoja apvienības Tēvzemei un Brīvībai/LNNK (TB/LNNK) Saeimas frakcijas vadītājs Māris Grīnblats, vēsta LETA. Tēvzemieši arī iebilda pret prezidentes ieteikto risinājumu robežlīguma izvērtēšanu nodot Satversmes tiesai, tā vietā piedāvājot nogaidīt, līdz beigsies pašreizējā Krievijas prezidenta Vladimira Putina pilnvaras. Pats premjers vakar Radio SWH atkārtoti sacīja, ka jautājumam saistībā ar robežlīgumu ir jāatbilst Satversmei un valdībai nav tiesību lemt par Abrenes atdošanu uz mūžīgiem laikiem Krievijai. 
To varot izlemt tikai referendumā, līdz ar to deklarācijas atsaukšana nekādus rezultātus nedotu. 
Lai gan iepriekš A. Kalvītis, ārlietu ministrs Artis Pabriks un Valsts prezidente apgalvojuši, ka Latvijas amatpersonas īsteno vienotu ārpolitiku, vakardienas radiointervijā SWH premjers izteicās: "Tagad ir tāda sajūta, ka Latvijā dominē divi strāvojumi ārpolitikā. Viens ir tāds – jo vairāk Krievija baras, jo mēs kļūstam pielaidīgāki un bailīgāki un esam gatavi atteikties no jebkādiem saviem uzstādījumiem, atteikties pat arī no savas valsts pamatprincipiem." Neatkarīgā jau rakstīja, ka Krievijas puse uzsvērusi V. Vīķes-Freibergas kritisko attieksmi pret valdības darbību robežjautājuma noregulēšanā. Prezidente vairākkārt apšaubījusi, vai vienpusējā deklarācija bija jāpieņem pirms līguma parakstīšanas, nevis līdz ar tā ratifikāciju Saeimā. Kāds starptautisko tiesību eksperts Neatkarīgajai norādīja, ka prakse patiešām paredz starpvalstu līgumus papildinošās deklarācijas pieņemt vēl pirms līgumu parakstīšanas, tomēr Latvijai neesot bijis nekādu juridisku šķēršļu to izdarīt pēc parakstīšanas, ratifikācijas gaitā Saeimā.
Tas, vai par robežlīgumu nepieciešams rīkot referendumu, atkarīgs no Satversmes tiesas sprieduma. Ja tā izlems, ka robežlīguma teksts ir pretrunā ar Satversmi, šo pretrunu varēs atrisināt ar tautas nobalsošanas palīdzību, kā to paredz Satversme. Kāds starptautisko tiesību eksperts Neatkarīgajai atzina, ka vēl priekšā neskaidrība, ko izvirzīt tautas nobalsošanai. Satversme pieļautu, ka referendumā spriež par līguma ratifikācijas akta apstiprināšanu, tomēr tas diez vai būs iespējams politisku iemeslu dēļ. Proti, kā noprotams no Krievijas amatpersonu izteikumiem, kaimiņvalsts neparakstīs robežlīgumu, kamēr nebūs skaidrs, ka Latvija juridiski atsakās no iespējas nākotnē pretendēt uz Abreni vai kompensāciju par šo teritoriju.
Tādējādi robežlīgums netiks parakstīts un nenonāks līdz ratifikācijai. Bijušais ārlietu ministrs Valdis Birkavs Neatkarīgajai iepriekš pieļāva, ka referendumam varētu izvirzīt jautājumu par pašas Abrenes likteni, proti, vai Latvijai jāpatur tiesības uz to. Tomēr par referenduma nepieciešamību, visticamāk, vispirms lems Satversmes tiesa. 
Lai tā varētu izvērtēt vēl neparakstīto Latvijas–Krievijas robežlīgumu, nepieciešams veikt grozījumus Satversmes tiesas likumā, pirmdien vienojās valdību veidojošās partijas. Šobrīd likums nepieļauj tiesā izvērtēt vēl neparakstītus līgumus. ES atmaigst baltiešu idejai finansēt arī staļinisma upuru pieminekļus 
Sanita Jemberga Briselē,  Diena  05/25/05    Latvijai un pārējām Baltijas valstīm parādījusies cerība panākt Eiropas līdzfinansējumu ne tikai nacisma upuru memoriāliem, bet arī staļinisma nomocīto cilvēku piemiņas vietu izveidei, jo pirmajā politiskajā apspriešanas reizē to nav bloķējusi vienīgā pretiniece Francija. Arī ES prezidējošās valsts Luksemburgas attieksme ir piesardzīgi labvēlīga, taču tā nepārprotami liek saprast, ka nevēlas to saistīt ar politisku novērtējumu jautājumam, vai staļinisms un nacisms bija vai nebija vienlīdz noziedzīgi režīmi. 
"Prezidentūra uz šo ideju skatītos labvēlīgi, jo tas ir ļoti loģisks ierosinājums. Taču tas nenozīmē, ka hitlerisms, nacisms un staļinisms būtu tajā pašā līmenī vai uztverams tādā pašā veidā — tomēr cilvēki, kas tika deportēti, tika deportēti, un nometnes ir nometnes. Taču būtība ir par to, ka mums jāpiemin upuri, nevis jāsalīdzina režīmi, kas nav šīs programmas uzdevums," Dienai sacīja Luksemburgas valsts sekretāre Oktāvija Modēra. Viņa atzina, ka priekšlikums ir jauns un to atbalstījušas vairākas valstis, tāpēc būs jāmeklē "līdzsvarots risinājums". Arī ES kultūras komisārs Jans Figels bija pārliecināts, ka ministri atradīšot piemērotu un taisnīgu atbildi, kā atbalstīt Staļina totalitārā režīma upuru piemiņu.
ES kultūras komisārs Jans Figels norādīja uz Eiropas Parlamenta neseno rezolūciju, kurā tas aicināja pieminēt visu tirāniju upurus un uzsvēra nepieciešamību saglabāt dzīvas atmiņas.
Par nepieciešamību no ES programmas Kultūra 2007 atbalstīt ne vien nacistu, bet arī Staļina režīma noziegumu upuru piemiņas vietu izveidi, pirmdien Briselē runāja Latvija, Igaunija, Lietuva un Ungārija, bet pārējie klusējuši. Kultūras ministre Helēna Demakova (TP) neslēpa sarūgtinājumu, ka līdz jautājuma apspriešanai lielākā daļa ministru pametuši zāli un daži atbalstu sološie nav ieradušies vispār. "Kad tuvojās šis jautājums, ministri cits pēc cita gāja prom, lai tikai nebūtu jāpiedalās politiski grūtā brīdī. Lai man nestāsta par lidmašīnām!" teica H.Demakova, kurai esot šķitis, ka temats rada neērtības sajūtu. Taču nepiepildījušās bažas, ka pret varētu iebilst pirms tam ekspertu līmenī to darījusī Francija, jo ministrs telpu pametis un delegācija klusējusi. Neskaidras atbildes, vai franči mainījuši savu nostāju, ka priekšlikumu nevar atbalstīt, jo tā nevēlas mazināt holokausta unikalitāti, Dienai otrdien sniedza arī tās pārstāvniecībā ES, sakot, ka tā ir apmierināta ar sanāksmes secinājumiem un tagad esot jāstrādā pie "pareizajiem formulējumiem". H.Demakova uzsvēra, ka runa varot būt par "filoloģiskiem kompromisiem", bet ne par būtību — ka dažādu režīmu upurus nevar šķirot. Pie viņas jau sākot pieteikties pašvaldību vadītāji, kas cer gūt programmas atbalstu komunisma upuru piemiņai.
Pie šā jautājuma tagad strādās eksperti, un ministri pie tā atgriezīsies rudenī, kad arī laiks galīgajam lēmumam.

Eiropa ar bažām gaida Francijas referendumu par ES konstitūciju
LETA--DPA  05/26/05     Eiropas Savienības (ES) izpildvaras gaiteņos valda nervoza gaisotne, politiķiem gaidot Francijas vēlētāju lēmumu par ES konstitucionālo līgumu.
Francūžu lēmums noraidīt konstitūciju var izraisīt tūlītēju rezonansi arī valsts iekšpolitikas arēnā, taču ES amatpersonas daudz vairāk bažījas par sekām, kuras pārējā Eiropā izsauks Francijas vēlētāju 29.maijā teiktais "nē".
Daudzi raizējas, ka gadījumā, ja Francijas referendumā konstitucionālais līgums tiks noraidīts, ES, kuru tagad veido 25 dalībvalstis, tiks ierauta vēl nepieredzētā politiskā krīzē.
ES amatpersonas brīdina, ka ES var sākties drūms neskaidrības periods. Tiek paustas bažas, ka ES var noslēgties, pievēršoties tikai iekšējām problēmām, tādējādi apdraudot Savienības attiecības ar Tuvajiem Austrumiem, Irānu, ASV un Krieviju.
Viens no sagaidāmā haosa iemesliem ir tas, ka jaunā konstitūcija iecerēta kā instruments lēmumu pieņemšanas procesa atvieglošanai pēc pagājušā gada maijā notikušās ES paplašināšanās, kad savienībā tika uzņemtas desmit jaunas dalībvalstis.
Konstitucionālais līgums paredz arī ES ārlietu ministra amata izveidošanu un pastāvīgas prezidentūras ieviešanu, kurai būs jānodrošina ES galotņu sanāksmju vadība.
Jaunā konstitūcija paplašina arī jautājumu loku, kuros lēmums tiks pieņemts ar kvalificētā vairākuma balsojumu, un dokuments paplašina Eiropas Parlamenta pilnvaras.
Taču uz spēles likts daudz vairāk nekā ES darbības efektivitāte. Kā nesen izteicies Eiropas Komisijas (EK) prezidents Žozē Manuels Barrozu, franču "nē" demonstrēs "Eiropas izgāšanos".
Tiks nodarīts kaitējums ES ārējam tēlam, turpināja Barrozu. "Cilvēki teiks: "Šie eiropieši nevar vienoties pat par līgumu."
Ja konstitucionālo līgumu noraida viena no ES dibinātājvalstīm, tas radīs šaubas par Savienības uzticamību un radīs neskaidrību par visu bloka politiku nākotnē.
Amatpersonas brīdina, ka var tikt atlikta svarīgu un vitāli nepieciešamu lēmumu pieņemšana, tai skaitā arī sarunas par jaunā budžeta projektu, turpmāko paplašināšanos, un, jo īpaši, gaidāmās iestāšanās sarunas ar Turciju un Horvātiju, vienlaikus mazinoties ES ietekmei pasaules mērogā.
Pieaug arī bažas, ka franču negatīvais balsojums graus uzticamību kopīgajai valūtai eiro un liks investoriem šaubīties par līdzekļu ieguldīšanas lietderību ES.
Francijai noraidot konstitūciju, vienkārši tiks ierosināts "ES politiskais sabrukums", nesen izteicās Francijas ārlietu ministrs Mišels Barnjē.
"Eiropa ir stiprāka, ja tā runā vienā balsī," pagājušajā nedēļā savukārt uzsvēra Vācijas kanclers Gerhards Šrēders, aicinot Francijas vēlētājus "nepamest pārējos eiropiešus nelaimē".
Jauno ES konstitūcijas līgumu, kas izstrādāts gandrīz divus gadus ilgās sarunās, ES līderi parakstīja pagājušā gada 29.oktobrī Romā - tajā pašā vietā, kurā 1957.gadā tika parakstīts savienības sākotnējais līgums.
Astoņas dalībvalstis plāno līgumu nodot apstiprināšanai tautas balsošanā. Pirmā referendumu jau februārī sarīkoja Spānija, kuras vēlētāji Eiropas konstitūcijai teica "jā", tomēr balsošanas aktivitāte bija neparasti zema.
Viens no izšķirošajiem brīžiem konstitūcijai būs Francijas referendums, kas notiks 29.maijā. Pēdējās sabiedrības domas aptaujas liecina, ka aptuveni 54% aptaujāto francūžu gatavojas balsot pret ES līguma apstiprināšanu.
Arī Nīderlandē, kur referendums par ES konstitūciju notiks 1.jūnijā, vēlētāju vidū pastiprinās opozīcija. Kādā nesen sarīkotā aptaujā konstatēts, ka pret konstitūciju varētu balsot 57% vēlētāju. Tomēr Nīderlandē referenduma iznākums nav saistošs.
Luksemburgā referendums paredzēts 10.jūlijā, bet Dānijā - 27.septembrī. Polijā referendums varētu notikt 9.oktobrī kopā ar prezidenta vēlēšanu pirmo kārtu, Portugāle plāno sarīkot referendumu decembrī kopā ar municipālajām vēlēšanām, Īrijā referendumu varētu sarīkot šā gada beigās vai nākamā gada sākumā, bet Čehijā - 2006.gada jūnijā kopā ar vispārējām vēlēšanām.
Eiroskeptiskajā Lielbritānijā premjerministrs Tonijs Blērs ir solījis 2006.gada sākumā sarīkot referendumu. Taču, ja Francijas iedzīvotāji referendumā nobalsos pret konstitūciju, tad Lielbritānijā, visdrīzāk, referendums nenotiks.
Pārējās dalībvalstīs - Kiprā, Igaunijā, Somijā, Latvijā, Maltā, un Zviedrijā - lēmumu pieņems nacionālie parlamenti, lielākoties šogad.
Konstitūciju jau galīgi ir apstiprinājuši astoņu valstu - Spānijas, Grieķijas, Itālijas, Lietuvas, Slovēnijas, Slovākijas, Ungārijas un Austrijas - parlamenti.
Beļģijas parlaments ES konstitūciju apstiprināja 20.maijā, bet par līgumu vēl jānobalso pieciem reģionālajiem parlamentiem.
Arī Vācijas parlamentu apakšpalāta teikusi "jā" konstitucionālajam līgumam, un šodien gaidāms balsojums augšpalātā. Tas tiek uzskatīts par tīru formalitāti, jo ES konstitūciju atbalsta gan pozīcijas, gan opozīcijas partijas.
Lai ES konstitūcija stātos spēkā, tā jāratificē visām 25 ES dalībvalstīm. Ja konstitūciju noraidīs kaut vai tikai viena dalībvalsts, līguma nākotne kļūs apšaubāma.
ES amatpersonas norādījušas, ka viņiem nav "plāna B" gadījumam, ja Francija konstitūciju izgāzīs, un ka šāds francūžu vai jebkuras citas dalībvalsts lēmums nozīmēs visa sarežģītā sarunu procesa atsākšanu, lai vienotos atkal par jaunu līguma tekstu. Tomēr, kā nesen intervijā Francijas radio uzsvēra Barrozu, vairākums dalībvalstu nav gatavas vēlreiz sēsties pie sarunu galda.
"Godīgi sakot, tā nav izeja," atzina EK prezidents.
Francūžu spēja balansēt uz naža asmens nav nekas jauns. 1992.gadā Francijas vēlētāji piedalījās referendumā par Māstrihtas līgumu, un tas tika apstiprināts tikai ar 51,01% vēlētāju balsu. Šis līgums bija pamatā Eiropas Ekonomiskās kopienas pārtapšanai par ES un vienotas eiro zonas izveidošanai.
Briselē cer, ka franču vēlētāji galu galā tomēr kārtējo reizi, kaut ar niecīgu balsu pārsvaru, nodemonstrēs savu atbalstu ES.
Līdzko balsojums Francijā būs beidzies, visa uzmanība tiks pievērsta Nīderlandei, kuru arī, šķiet, apņēmis negaidīts eiroskepticisma vilnis. 

Valdība: Latvija minoritātes neierobežo 
Dita Arāja,  Diena  05/26/05    Latvija no Krievijas ārlietu resora saņēmusi kārtējos pārmetumus par it kā nacionālo minoritāšu tiesību neievērošanu. Šoreiz Krievija par starpnieku izvēlējusies Eiropas Drošības un sadarbības organizāciju (EDSO), kuras mandātā ietilpst arī mazākumtautību tiesību uzraudzība, un Krievijas ārlietu ministra vietnieks Jurijs Fedotovs EDSO aicinājis izstrādāt pasākumus, lai nodrošinātu Latvijas un Igaunijas nacionālo minoritāšu likumīgās tiesības. 
Latvijas valdība uzsver, ka Latvijas likumi atbilst starptautiskajiem mazākumtautību tiesību standartiem, ko savās daudzajās vizītēs Latvijā atzinis arī EDSO augstais komisārs minoritāšu jautājumos Rolfs Ekeuss. Ārlietu ministrija (ĀM) apliecina, ka jūnija sākumā komisārs atkal būs Latvijā, kur viņam kārtējo reizi tiks skaidrota ne tikai Latvijas mazākumtautību politika, bet arī Latvijas gatavība ratificēt Eiropas Padomes (EP) Mazākumtautību konvenciju. Latvija gatavojas to ratificēt ar līdz šim liberālāko mazākumtautības definīciju, nacionālo minoritāšu tiesības attiecinot ne tikai uz tiem, kas atbilst mazākumtautībai konvencijas izpratnē, bet arī pārējiem cittautiešiem. 
Krievijas ārlietu resora pārstāvis EDSO norādījis, ka vairākiem tūkstošiem Latvijas un Igaunijas krievvalodīgo joprojām ir nepilsoņa statuss, kas liedz piedalīties vēlēšanās un ieņemt amatus valsts iestādēs. "Šeit nenotiek nekāda krievvalodīgo diskriminācija," akcentē integrācijas ministrs Ainars Latkovskis (JL), uzsverot, ka EDSO ir akceptējusi Latvijas Pilsonības likumu, kas paredz nevis pilsonības nulles variantu, bet gan naturalizāciju. "Mūsu atbilstība mazākumtautību tiesību kritērijiem ir apstiprināta," saka arī ĀM preses sekretārs Atis Lots. Gan viņš, gan A.Latkovskis uzskata — apliecinājums tam, ka EDSO ir pietiekami izskaidrota Latvijas etniskā politika, ko EDSO akceptējusi, ir Gruzijas integrācijas ministrijas pārstāvju vizīte Latvijā. Tieši EDSO Gruzijas valsts varas pārstāvjiem ieteikusi atbraukt uz Latviju un šeit iepazīties ar Latvijas pieredzi sabiedrības saliedēšanā.

Izvairās pieminēt staļinisma upurus
Latvijas Avīze  05/26/05    Veco ES dalībvalstu kultūras ministri boikotējuši debati par iespējām no ES kultūras fondiem turpmāk finansēt ne tikai nacisma un holokausta, bet arī komunisma noziegumu piemiņas vietu izveidi Eiropā. Vēl pirms Latvijas kultūras ministre Helēna Demakova pauda Latvijas un citu Austrumeiropas valstu nostāju Francijas, Nīderlandes un daudzu citu Rietumeiropas valstu kolēģi atstāja apspriežu telpu.
Piemēram Vācijas kultūras ministre, lai arī iepriekš H. Demakovai personīgi solījusi atbalstu, uz Briseles sanāksmi neieradās vispār. Tiesa, par nelielu uzvaru uzskatāma Francijas klusēšana par šī jautājuma tālāku virzīšanu Briseles koridoros. Iepriekšējās – ierēdņu debatēs – Francija iebilda visvairāk un bloķēja ideju par komunisma noziegumu piemiņas vietu finansēšanu no Briseles fondiem. Francijas diplomāti skaidroja, ka "mēs nevēlamies tādējādi mazināt holokausta upuru piemiņu".
Vienošanās par to, kādus projektus finansēt no kultūras 2007. gada programmas, būtu jāpanāk tuvākajā pusgadā. Latvijas kultūras ministre cer, ka līdz gada beigā m izdosies pārliecināt visu 25 dalībvalstu ministrus par savu ideju un iegūt naudu: "Mēs varam iziet uz kompromisiem, kā šo regulu uzraksta, bet upurus nevar šķirot. Mēs runājam par pieminekļiem represīviem režīmiem, nevis vērtējam to nozieguma pakāpi."
Helēna Demakova Austrumeiropas vēstures izpratnes un skaidrošanas darbu sākusi, izdalot Rietumu kolēģiem nule Latvijā izdoto vēstures grāmatu "Apslēptā un aizliegtā Latvijas vēsture zem padomju un nacistu okupācijas 1940–1991". Pagaidām šai idejai publisku atbalstu pauduši tikai Lietuvas un Igaunijas, kā arī Ungārijas ministrs.

Valdībā un partijās...

Latvijas Banka: jāsamazina pieprasījums
Bens Latkovskis,  NRA  05/20/05    Latvijas Bankas prezidents Ilmārs Rimšēvičs ir nobažījies par augsto inflācijas līmeni, kas varētu aizkavēt Latvijas iestāšanos eiro zonā.
Latvijas Bankas prezidents uzskata, ka 2. maijā notikusī iestāšanās Eiropas valūtas mehānismā divi, vēl negarantē automātisku Latvijas iestāšanos eiro zonā atbilstoši valdības noteiktajiem termiņiem. Tas ir – 2008. gada 1. janvārī. Šo procesu bremzē Latvijas augstais – 6,9%inflācijas līmenis, kurš šobrīd ir augstākais starp ES dalībvalstīm.
Kā norāda I. Rimšēvičs, sevišķi bīstams ir kreditēšanas pieaugums tieši patēriņam. Viņš min divus iespējamos scenārijus. Vai nu jāierobežo algu palielinājums, un inflācijas kāpums rada iedzīvotāju reālās pirktspējas vienreizēju kritumu, vai arī valdība ar budžeta izdevumu pieaugumu cenšas kompensēt inflācijas radītās nelabvēlīgās sekas iedzīvotājiem. Pēc I. Rimšēviča domām, vienīgi pieturoties pie pirmā scenārija, iespējams ilgtermiņā saglabāt augstus Latvijas ekonomikas pieauguma tempus. Prezidentes tikšanās ar frakcijām — mājiens uz premjera grūtībām vienot koalīciju 
Ināra Egle,  Diena  05/20/05    Pirmie iespaidi pēc ceturtdien sāktajām Valsts prezidentes Vairas Vīķes–Freibergas konsultācijām ar Saeimas frakciju visiem deputātiem, kas sākās ar Jauno laiku, liecina par premjera Aigara Kalvīša (TP) kā koalīcijas vadītāja pēdējā laika grūtībām konsolidēt koalīciju prezidentei doto solījumu izpildei. Uz Dienas jautājumu, vai tā var uztvert tikšanos nepieciešamību, prezidentes preses sekretāre Aiva Rozenberga gan atbildēja izvairīgi: "Šīs konsultācijas ir zināma atbilde uz vaicāto. Ja jau viss būtu kārtībā, nebūtu jārīko sarunas." Piektdien paredzēto tikšanos ar Tautas partiju no šī viedokļa var uzskatīt par vienu no svarīgākajām šajā sarunu raundā.
Vairākiem JL deputātiem sarunas laikā ar prezidenti bija radies iespaids, ka premjers neveiksmēs par ārpolitikas uzdevumu neizpildi vainojis koalīcijas partnerus, lai arī viņš kā koalīcijas vadītājs ir atbildīgs par visu frakciju saskaņotu rīcību un savstarpējo informētību. Deputāts Edgars Jaunups pastāstījis prezidentei, ka tās ir pietrūcis jautājumā par robežlīguma skaidrojošo deklarāciju, ar kuru JL bija iepazīstināts, taču juties ļoti pārsteigts koalīcijas padomes sēdē uzzinot, ka Ingrīda Ūdre (ZZS) un Ainārs Šlesers (LPP) par ārlietu resora sagatavoto risinājumu ir neizpratnē, un, kā izrādījies vēlāk, par to nav bijuši informēti arī rietumu sabiedrotie un Valsts prezidente.
Premjers A.Kalvītis, Dienas lūgts komentēt iespēju, ka viņa iespējamās neveiksmes vadīt koalīciju varētu būt iemesls prezidentes sarunām ar deputātiem, atbildēja: "Tās ir interpretācijas, jo uzdotos jautājumus katrs var uztvert citādāk." Taču A.Kalvītis atzina, ka ir izteicis prezidentei bažas par JL frakcijas vadītāja Kārļa Šadurska atšķirīgo viedokli jautājumā par minoritāšu konvenciju, kā arī norādījis, ka Saeimas pieņemto deklarāciju par okupācijas režīma politikas nosodījumu "mums uzspieda Jaunais laiks". Šie bija vēl divi jautājumi līdzās robežlīgumam un Eiropas konstitūcijai, kurus prezidente apsprieda ar deputātiem. Uz jautājumu, vai A.Kalvītis var solīt, ka spēs vienot koalīciju un radīt pārliecību, ka uz viņu kā valdības vadītāju var paļauties, premjers atbildēja: "Prezidente var uz mums pilnībā paļauties. Tur nav nekādu šaubu".

Likumu nesakārtotība pieļauj būvēšanos kāpās
Ita Cērmane,  NRA  05/21/05    Nama būvniecību Nidas kāpās Liepājas rajona Rucavas pagastā apturēt nebūs vienkārši, jo tā īpašniekam ir 2000. gadā izsniegta būvatļauja. Kā skaidroja rajona būvvaldē, pēdējos gados pieņemtie likumu grozījumi par aizliegumu būvēties kāpu zonā neesot pamats būvatļaujas anulēšanai.
Neatkarīgā jau informēja, ka ceturtdien Nidas kāpās pārdesmit metru no vietas, kur joprojām slejas Lietuvas pilsonim Remigijam Jakutim piederošais nelikumīgais nams, konstatēta kārtējā būve. Kāpās vairāku simtu kvadrātmetru platībā izcirstas priedītes un izbojāta zemsedze, kā arī ielieti 150 kvadrātmetru pamati jaunbūvei. Valsts vides dienesta Papes dabas parka inspektors Sergejs Larins teic, ka pamati jaunbūvei ielieti pēdējās pusotras nedēļas laikā – pirms divām nedēļām šajā vietā vēl neskartas augušas priedes. Liepājas reģionālās vides pārvaldes priekšnieks Leonīds Zeļenskis ceturtdienas pievakarē atzina, ka notiek kārtējā nelikumīgā būvniecība un teicās sazināties ar Liepājas rajona būvvaldi, lai panāktu, ka būvniecība tiek apturēta.
Vakar Neatkarīgā noskaidroja, ka minētā būve top uz Lietuvas pilsonim Ģediminam Citukam piederoša zemes gabala Vējiņi. Kā skaidroja Rucavas pagasta policists Jānis Pričins, lietuvietim esot būvatļauja.
Rajona būvvalde arī apstiprināja, ka būvniecība kāpās notiek likumīgi. Kā skaidroja būvvaldes vadītājs Andris Vaivars, Ģ. Citukam būvatļauja izsniegta uz pieciem gadiem – izsniegta 2000. gada 7.decembrī un ir derīga līdz šā gada 30. jūnijam. Pēc pēdējās likumdošanas Lietuvas pilsonim izsniegtā būvatļauja ir derīga, jo likuma grozījumi, kas paredz aizliegumu būvēties kāpu zonā, nestājas spēkā ar atpakaļejošu datumu, skaidroja būvvaldes vadītājs. A. Vaivars piebilda, ka apstrīdēt būvatļaujas izsniegšanas likumību pagasta padome, Reģionālā vides pārvalde u. c. institūcijas bija tiesīgas gada laikā pēc būvatļaujas izsniegšanas.
Taču pamata apstrīdēt arī nav bijis, jo visa nepieciešamā dokumentācija, arī projekts, bijusi kārtībā. Kaut ko mainīt šajā situācijā, kaut arī patlaban ir spēkā aizliegums būvēties kāpu zonā, būs grūti, lēš A. Vaivars. Būvatļauja ēkas celtniecībai esot izsniegta, lai būvētos uz kādas vecas armijnieku ēkas pamatiem, turklāt šajā vietā saimnieks neesot iecerējis atpūtas bāzi vai celtni komerciāliem mērķiem. A. Vaivars teica, ka lietuvietis iecerējis tikai ielikt ēkai pamatus, piereģistrēt tos Zemesgrāmatā, tad iekonservēt un pagaidām neturpināt būvniecību. Būvvaldes vadītājs gan norāda, ka tomēr esot iespēja kaut ko šajā situācijā vērst par labu: "Būvatļauju, kura ir likumīga, patlaban var anulēt tikai Valsts būvinspekcija. Mēs esam tiesīgi apturēt būvniecību, taču tam ir nepieciešams iemesls. Ja Reģionālā vides pārvalde oficiāli griezīsies pie mums ar lūgumu apturēt būvniecību šajā objektā, tad mēs brauksim uz vietas un izvērtēsim situāciju."
Kā beigsies neskaidrā situācija ar likumīgo būvniecību, kas pēc pašreizējās Latvijas likumdošanas ir nelikumīga, pagaidām neviens neņemas prognozēt. Neatkarīgā jau informēja, ka šīs nedēļas sākumā Rucavas pagastā – Papes dabas parka teritorijā – tika konstatēta kārtējā nelikumīgā būve. Blakus savam viesu namam netālu no Ķoņu ciema lietuviete bez būvatļaujas kāpas virsotnē uzbūvēja pusotra stāva celtnes karkasu. Būve pāris dienu laikā tika nojaukta, un Liepājas reģionālā vides pārvalde par nelegālās lapenes būvniecību īpašniekam uzlika 200 latu lielu naudas sodu.
Savukārt aizvadītajā vasarā Nidas kāpās nelikumīgi uzslietā būve joprojām stāv, kā stāvējusi.

Algu aploksnēs atrast nespēj
Uldis Graudiņš, Latvijas Avīze  05/22/05     Valsts iestādes nav iecerējušas īstenot radikālu rīcību, lai mazinātu tā saucamo aplokšņu algu maksāšanu, kas valstij rada daudzus simtus miljonus latu lielus zaudējumus. Šāds secinājums radās pēc Latvijas Brīvo arodbiedrību, Valsts darba inspekcijas (VDI), Labklājības ministrijas un Valsts ieņēmumu dienesta (VID) speciālistu diskusijas "Aplokšņu algu ierobežošana un nelegālās nodarbinātības samazināšana".Nesen Zinātņu akadēmijas Ekonomikas institūta veiktais pētījums liecina, ka Latvijas cilvēki tērē aptuveni par vienu trešdaļu naudas vairāk nekā nopelna. Gada laikā šis pārtēriņš veido vismaz Ls 600 milj. Latvijas valstij nerūp papildu nodokļu maksājumi no "aplokšņu algām", jo kā gan citādi skaidrot, ka gadiem ilgi valsts neveic pētījumus par tai šādā veidā nesamaksātajām nodokļu summām. 
Diskusijā VID Galvenās nodokļu pārvaldes direktora vietniece Ināra Pētersone un Valsts darba inspekcijas direktors Jānis Bērziņš skaidroja, ka patlaban abu dienestu darbiniekiem atklāt nodokļu nemaksātājus esot ļoti grūti – tie ir "jānoķer pie rokas". Ja arī algas saņēmējs un maksātājs ir noķerts, tad viņam ir iespējas izvairīties no soda. Piemēram, vainīgais paziņo, ka strādā nepilnu darba laiku vai atnācis ciemos pie kolēģa un viņam vienkārši palīdz. Ja lieta pēc ļoti ilgām birokrātiskas ceļošanas beigās tomēr nonāk līdz tiesai, tad parasti darba devējs atrod piecus sešus lieciniekus, kas algas maksāšanu aploksnēs noliedz. Vēl kā trūkums diskusijā tika atzīmēts, ka Latvijā nav arī tiesnešu, kas būtu specializējušies ekonomisko pārkāpumu izskatīšanā. Par to, ka aplokšņu algas Latvijā ir pašsaprotama lieta, liecina VID pērn visām pašvaldībām izsūtītās vēstules ar lūgumu pārbaudīt, vai visi to teritorijā darbojošies uzņēmumi ir reģistrēti un vai tiek maksāts iedzīvotāju ienākuma nodoklis. Uz šo VID lūgumu neatbildēja neviena Latvijas pašvaldība … 
I. Pētersone teic, ka visvairāk "aplokšņu algas" maksā kokrūpniecībā, cirsmās, būvniecībā un tirdzniecībā strādājošajiem darbiniekiem. Ļoti izplatīta esot arī prakse maksāt nodokļus no minimālās algas, bet atlikušo algas daļu – aploksnē. 
Aplokšņu algu maksātājus VID inspektori atklājot gan plānveida pārbaudēs, gan arī pēc cilvēku zvaniem pa Finanšu policijas bezmaksas tālruni 7323438. I. Pētersone atzīst, ka aplokšņu algas neesot dienesta svarīgākais darba virziens. "Savus resursus virzām galvenokārt uz pievienotās vērtības nodokļa un uzņēmuma ienākuma nodokļa maksājumiem, kas valstij dod vislielākos naudas ienākumus," skaidro VID speciāliste. 
VDI direktors J. Bērziņš teic, ka inspekcija šā gada pirmajos četros mēnešos pārbaudījusi 476 uzņēmumus. Pirmais, ko, ierodoties uzņēmumā, pārbauda VDI inspektors, ir noslēgtie darba līgumi. Latvijas likumi neliek šos līgumus glabāt tur, kur strādā darbinieki, tāpēc nereti izveidojas situācija, ka pārbaudītājs ierodas objektā Preiļu rajonā, kur viņam paskaidro – līgumi atrodas Rīgas birojā. Pēc kolēģa ierašanās birojā tas izrādās slēgts, bet nākamajā dienā visi līgumi ir sakārtoti. 
VDI pārbaužu laikā šā gada pirmajos četros mēnešos atklājusi 279 nelegāli strādājošus darbiniekus, sastādījusi 114 administratīvo pārkāpumu protokolus un uzlikusi soda naudu Ls 8700 apmērā. Pēc pārbaudēm vainīgie noslēguši 190 darba līgumus. Līdz gada beigām papildus nodokļu maksājumos inspekcija valstij iecerējusi iegūt Ls 80 000. Piebildīsim, ka VDI ir liela darbinieku mainība, kas, visticamāk, skaidrojama ar nelielajām valsts iestāžu algām – inspektors mēnesī "uz papīra" saņem Ls 150 – 170. J. Bērziņš arī atzīst, ka operatīvi neesot iespējams reaģēt uz visiem zvaniem pa tālruni 7312176, kur automātiskajā atbildētājā cilvēki var pastāstīt par novērotajiem pārkāpumiem. Iemesls esot viltus zvani. 
Vēl raksturīgi, ka cilvēki VID par aplokšņu algas saņemšanu informē tad, kad paši šajā uzņēmumā vairs nestrādā. Finanšu policijai tiesā esot grūti pierādīt, ka, piemēram, uzņēmumā atrastā kladīte ar darbinieku, oficiāli neuzskaitīto un maksāto algu sarakstu esot īsts dokuments, jo uz šīs kladītes nav uzņēmuma reģistrācijas numura un zīmoga. Šajā gadījumā arī VID ir grūti prasīt nesamaksāto nodokļu atlīdzināšanu valstij. 
"Aplokšņu algu" maksājumu nebūtu, ja tiem nepiekristu vismaz viens no darījuma dalībniekiem. Darba ņēmēji piekrīt algu saņemt, jo viņiem nereti tā ir vienīgā iespēja pelnīt. Darba devējiem aplokšņu algas ļauj veikt mazākus nodokļu maksājumus un vienlaikus iegūt priekšrocības konkurences cīņā ar tiem uzņēmējiem, kas godīgi maksā visus nodokļus. Ekonomikas zinātņu doktore Raita Karnīte teic, ka līdz šim Latvijas valsts nav izveidojusi tādus spēles noteikumus, kas neļautu uzņēmējiem krāpt valsti. "Ja uzņēmējs nespēj veiksmīgi darboties, tad viņam ir jāizput. Jautājums ir arī par to, cik no nopelnītā jāsaņem kapitāla turētājam un cik darba ņēmējam. Latvijā nereti kapitāla turētājs izmanto dažādus ieganstus, lai visu peļņu paņemtu sev," saka ekonomiste. 
Par to, ka VID nepietiek spēka risināt "aplokšņu algu" samezglojumu, liecina šā dienesta sniegtā informācija. Šā gada pirmajos četros mēnešos veiktas 5509 tematiskās pārbaudes par tēmu "Darba devēji" 4970 nodokļu maksātājiem. Pārkāpumi atklāti 411 gadījumos, tostarp 198 gadījumos saskaņā ar Administratīvo pārkāpumu kodeksu piemērots naudas sods, kas kopā veido Ls 8500. Savukārt 20 gadījumos izteikts brīdinājums par uzņēmuma darbības apturēšanu, ja pārkāpumu konstatēs atkārtoti. VID šajā gadā veiktajos iedzīvotāju ienākuma nodokļa auditos valsts pamatbudžetam aprēķinājis Ls 298 000 lielu maksājumu, bet sociālajam budžetam – Ls 211 300 lielu maksājumu. Ja salīdzinām ar pērn cilvēku neuzskaitītajiem un iztērētajiem LS 600 milj., tad tas nav daudz. I. Pētersone atzīst, ka dienestam nepietiek spēka cīņai ar "aplokšņu algām": "Lai šos gadījumus atklātu, ir vajadzīga godīga rīcība no vismaz vienas darījumā iesaistītās personas – darba ņēmēja vai darba devēja.""Aplokšņu algu" maksātājus un nemaksātājus pārbauda arī Finanšu policija, lietas sūta uz tiesām, tomēr līdz šim informācijas par kādu notiesāto nav. 
Cilvēki, kas zina par "aplokšņu algu" maksājumiem, var zvanīt pa finanšu policijas uzticības tālruni 7323438, tomēr valsts mērogā tas samezglojumu noteikti neatrisinās. VID uzskata – lai samazinātu nelegālās nodarbinātības iespējas un "aplokšņu algas", vajadzīgi labojumi likumā "Par valsts sociālo apdrošināšanu" un normatīvajos aktos, kas reglamentē darba tiesiskās attiecības. Saprotamāk to varētu izteikt tā, ka darba līgumi būtu jāreģistrē noteiktā žurnālā un tiem būtu jāatrodas vietā, kur darba ņēmējs strādā. Iespējams, ka vajadzētu turpināt iepriekšējā VID ģenerāldirektora Kārļa Ketnera laikā iesākto praksi – tie "aplokšņu algu" maksātāji, kas paši pieteicās VID, tika amnestēti, tas ir, viņiem neaprēķināja nesamaksātos nodokļus par iepriekšējo laika periodu. Eksperti uzsver – tik ilgi, kamēr "aplokšņu algu" samezglojumu nerisinās Saeimas vai vismaz valdības līmenī, rezultātu cīņai pret to nebūs.
Koalīcijas partneri atbalsta ienākumu deklarēšanu cilvēkiem ar noteiktu ienākumu slieksniLETA  05/22/05    Abi lielākie koalīcijas partneri - Tautas partija (TP) un partija "Jaunais laiks" (JL) atbalsta Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) ierosinājumu par fizisko personu ienākumu deklarēšanu personām ar noteiktu ienākumu slieksni. 
Arī Latvijas Pirmās partijas (LPP) un Zaļo un Zemnieku savienības (ZZS) Saeimas frakciju pārstāvji sarunā ar aģentūru LETA atzina, ka viņiem nav konceptuālu iebilžu pret KNAB priekšlikumu, lai gan šis jautājums vēl nav skatīts partijās. 
Jau ziņots, ka KNAB ir izstrādājusi koncepciju par fizisku personu ienākumu kontroli, kurā piedāvāti trīs varianti, kā uzlabot cīņu ar negodīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas mēģinājumiem. Viens no variantiem paredz pilnveidot spēkā esošos likumus, otrs paredz ieviest vispārēju ienākumu deklarēšanu, bet trešais - KNAB atbalstītais priekšlikums, paredz deklarēšanu personām ar noteiktu ienākumu līmeni. 
Pagājušajā nedēļā JL Saeimas frakcija pauda atbalstu KNAB un aicināja koalīcijas partnerus nevilcināties ar ienākumu deklarēšanas ieviešanu. Ņemot vērā izmaksas, JL piekrita KNAB, ka sākotnēji Latvijā ienākumi būtu jādeklarē personām ar noteiktu ienākumu līmeni. KNAB piedāvatais slieksnis ir 10 000 latu, tomēr tiek uzsvērts, ka par to vēl var būt diskusijas, likumprojektam nonākot Saeimā. 
TP frakcijas vadītājs Jānis Lagzdiņš aģentūru LETA informēja, ka partijas viedoklis neatšķiras no JL viedokļa, proti, TP atbalsta ienākumu deklarēšanas ieviešanu personām ar noteiktu ienākumu līmeni. 
Viņš izteica cerību, ka ienākumu deklarēšana nebūs tikai "formāla papīra aizpildīšana", bet gan reāls instruments ienākumu pārbaudei. Kā sliktu piemēru viņš minēja sistēmu, kādā pašlaik tiek pārbaudīta amatpersonu ienākumu deklarācijās sniegtā informācija. "Būs vairāk jāstrādā", uzsvēra Lagzdiņš. 
ZZS frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis atbalsta tādu kārtību, "kas skaidri un precīzi ļautu zināt, cik katram makā ir naudiņas". Politiķim neesot iebildumu pret ienākumu deklarēšanas ieviešanu Latvijā. 
Savukārt LPP frakcijas priekšsēdētāja vietnieks Dzintars Jaundžeikars aģentūrai LETA sacīja, ka partijā par šo jautājumu nav notikusi diskusija. 
KNAB vadītājs Aleksejs Loskutovs iepriekš norādīja: ja tiks saņemts politiskais atbalsts, iedzīvotājiem ienākumu deklarācijas Valsts ieņēmumu dienestā (VID) varētu būt jāiesniedz, ātrākais, 2007.gadā. Ieviešot daļēju kontroli pār fizisko personu ienākumiem, no valsts budžeta papildus būtu nepieciešami aptuveni astoņi miljoni latu. 
Premjera Aigara Kalvīša (TP) preses sekretārs Arno Pjatkins aģentūrai LETA šonedēļ nevarēja pateikt, kad vadība skatīs KNAB izstrādāto koncepciju, tomēr, pēc viņa teiktā, tas varētu notikt "visdrīzākajā laikā". 
Birkerts: LNB projekts nav novecojis 
LETA  05/23/05     Nu jau vairāk nekā 15 gadus vecais Latvijas Nacionālās bibliotēkas (LNB) jaunās ēkas jeb "Gaismas pils" projekts nav novecojis, ir pārliecināts tā autors arhitekts Gunārs Birkerts.
Šodien pēc tikšanās ar Rīgas domes pārstāvjiem Birkerts pauda viedokli, ka "Gaismas pils" projekts vispār nevar novecot, turklāt konkrētais projekts trīs reizes ticis uzlabots.
Arhitekts sarunā ar Rīgas domes pārstāvjiem norādīja, ka LNB jaunās ēkas projekta veiksmīgai virzībai ir nepieciešama produktīva sadarbība starp pašvaldību un valsti. Birkerts pauda cerību, ka šāda sadarbība starp abām pusēm tiks panākta un projekts attīstīsies "pozitīvā virzienā".
Savukārt Kultūras ministrijas valsts sekretārs Daniels Pavļuts atzīmēja, ka "Gaismas pils" un jaunās akustiskās koncertzāles uzbūvēšana "kļūs par magnētu", kas pievērsīs rīdzinieku un pilsētas viesu uzmanību Pārdaugavai un palīdzēs tai attīstīties.
Rīgas dome un Kultūras ministrija šodien vienojās izstrādāt nodomu protokolu par abu pušu sadarbību infrastruktūras izveidē un pilnveidošanā pie LNB iecerētās jaunās ēkas Pārdaugavā.
Kā norādīja Rīgas domes priekšsēdētājs Aivars Aksenoks (JL), pašvaldība ir gatava sniegt savu atbalstu jautājumu risināšanā, kas ir saistīti ar infrastruktūras izveidi pie LNB jaunās ēkas - piemēram, satiksmes jautājuma risināšanā Pārdaugavā un autostāvvietu būvēšanā pie bibliotēkas ēkas.
Mērs uzsvēra, ka nodomu protokolā paredzēts minēt visus šos jautājumus, kā arī noteikt pašvaldības līdzdalību un kompetenci to risināšanā. Aksenoks tomēr atzina, ka "šajā jomā abām pusēm vēl nepieciešams daudz strādāt".
Kā aģentūru LETA pēc tikšanās informēja Rīgas domes Īpašuma departamenta direktors Jānis Zviedris, pašvaldība plāno nodot valstij deviņus LNB būvniecības projektam nepieciešamus zemesgabalus. Par sešu zemesgabalu nodošanu valstij jau ir sagatavots lēmumprojekts, kuru domes komitejas varētu izskatīt nākamnedēļ.
Savukārt jautājums par pārējo trīs zemesgabalu nodošanu vēl būs jārisina, piebilda Zviedris, paskaidrojot, ka uz viena zemesgabala atrodas nekustamais īpašums, līdz ar to būs nepieciešams sagaidīt, kad tiks panākta vienošanos ar īpašniekiem. Otram zemesgabalam ir izmantotas pirmpirkuma tiesības, bet trešais zemesgabals pieder pašvaldības uzņēmumam "Rīgas ūdens".
Pavļuts Rīgas domes pārstāvjiem apliecināja, ka pēc "Gaismas pils" uzbūvēšanas ministrija aicinās Ministru kabinetu piekrist nodot pašvaldībai LNB veco ēku Krišjāņa Barona ielā, kur paredzēts ierīkot Rīgas Centrālo bibliotēku. To pozitīvi novērtēja Rīgas mērs, piebilstot, ka tādejādi tiktu panākta "zināma paritāte" starp pašvaldību, kas nodos LNB būvniecībai nepieciešamos zemesgabalus, un valsti.
Kultūras ministrijas valsts sekretārs piebilda, ka pagaidām precīzi nav zināms, cik varētu izmaksāt LNB būvniecība, jo "galīgā tāme" būs zināma pēc skiču projekta sagatavošanas. Viņš piebilda, ka tiks apsvērta iespēja LNB būvniecībai valstij ņemt kredītu. 

Ūdre lietavās cietušajiem Latgales zemniekiem sola miljonu latu
LETA  05/23/05    Lai vismaz daļēji kompensētu lietavu nodarītos zaudējumus, valdība zemniekiem varētu piešķirt vismaz vienu miljonu latu, Daugavpils rajona apmeklējuma laikā sacīja Saeimas priekšsēdētāja Ingrīda Ūdre. Aplūkojusi stāvokli Daugavpils rajonā no putna lidojuma, Ūdre atzina, ka situācija tiešām ir dramatiska un pašvaldības saviem spēkiem nebūs spējīgas novērst ūdeņu radītos postījumus.Ja pašvaldību budžetos regulāri būtu bijuši paredzēti līdzekļi lauku ceļu remontiem un atjaunošanai, situācija, iespējams, nebūtu tik smaga kā pašlaik. 
Par atbalstu lietavās cietušajiem zemniekiem valdība plāno lemt jūnija sākumā, kad kļūs zināma precīzāka informācija par plūdu nodarītajiem zaudējumiem. Balsojot par līdzekļu piešķiršanu plūdos cietušajiem Latgales zemniekiem, liela loma būs arī politisko partiju spējai vienoties kopīgam balsojumam. 
Zemkopības ministrs, pēc Saeimas priekšsēdētājas teiktā, pašlaik darot visu iespējamo, lai maksājumos no Eiropas Savienības zemnieki varētu saņemt kompensāciju par applūdušajiem zemesgabaliem pēc tā, kā viņi šos zemesgabalus deklarējuši. 
Daugavpils rajonā lietavu rezultātā zem ūdens nonāca aptuveni 15 000 ha lauksaimniecībā izmantojamās zemes, tostarp vasarāji - 2000 ha, ziemāji - 4000 ha, sējumi un ganības - 8500 ha, rapsis - 140 ha, kartupeļi - 60 ha. Visvairāk no dabas stihijas Daugavpils rajonā cietuši Ilūkstes novada, Dvietes un Līksnas pagasta zemnieki. Ūdens straumes bojāja ceļus 18 km garumā (vēl aptuveni 10 km ceļu atrodas zem ūdens), 80 caurteces un 22 tiltus. Lietavas tikai pašvaldībai nodarījušas aptuveni 828 000 latu zaudējumus. 
Līdzīga situācija ir arī Krāslavas rajonā. Tur Ūdrīšu pagastā lietavas izskaloja slūžas, bet Konstantinovas pagastā - tiltu. Dabas stihijas pašvaldībai nodarītais kaitējums tiek lēsts 230 000 latu apmērā. 
Sakarā ar lielajiem lietavu nodarītajiem postījumiem abos rajonos izsludināta ārkārtas situācija. 
Saeimas priekšsēdētāja Ingrīda Ūdre šodien, apmeklējot Latgali, atzinusi, ka zemnieki un pašvaldības paši saviem spēkiem nevar tikt galā ar lietavu radītajiem zaudējumiem. 
Rīta pusē Ūdre iepazinās ar situāciju Līvānos. Kā aģentūru LETA informēja Līvānu novada domes sabiedrisko attiecību speciāliste Ginta Kraukle, Saeimas priekšsēde vispirms tikās ar novada un rajona pašvaldības un Dienvidlatgales reģionālās lauksaimniecības pārvaldes vadību, bet pēc tam devās uz Rožupes pagastu, kur apskatīja plūdu izpostīto gājēju tiltiņu pār Dubnu, kā arī lauksaimnieka Jāņa Šķelta saimniecību Rožupes pagasta Vilmeniešos. 
Ūdre atzina, ka zemnieki un pašvaldības saviem spēkiem nevar tikt galā ar lielajiem zaudējumiem, tas liek viņai pārdomāt finansēšanas sistēmas efektivitāti. Pašvaldībām rodas problēmas ar ceļu uzturēšanu, nav naudas plūdos izskaloto ceļu posmu un tiltu labošanai, jo finansējums ceļu uzturēšanai pēdējos gados nav palielinājies. Situācija ir pasliktinājusies arī pēc tam, kad valstī tika likvidēts ceļiem paredzētais speciālais budžets, atzina Ūdre. 
Saeimas priekšsēdētāja solījusi ierosināt šā gada budžeta grozījumos un nākamā gada valsts budžetā, aprēķinot ceļu uzturēšanai paredzēto finansējumu, izmantot to aprēķinu sistēmu, kāda tika lietota speciālajā budžetā. Daudz grūtāk ir cīnīties ar sekām, sacīja Ūdre, stāvot pie izpostītajām Dubnas laipām Rožupes pagastā. 
Runājot par kompensācijām lauksaimniekiem, Ūdre uzsvēra, ka Latgales zemnieku zaudējumi mērojami aptuveni miljonā latu un tiks meklētas iespējas gan valsts, gan Eiropas līmenī, lai zemniekiem šos zaudējumus kompensētu. Sevišķi būtiski tas ir tiem saimniekiem, kas ņēmuši kredītus bankās un rēķinās gan ar ražu, gan ar ienākumiem. 
Kiršteins ebrejiem iesaka 'neatkārtot 1940.gada kļūdas'DELFI  05/24/05    Saeimas deputāts Aleksandrs Kiršteins (Tautas partija) izplatījis paziņojumu presei, kurā iesaka Latvijas ebreju draudžu un kopienu padomei “neatkārtot 1940.gada kļūdas”. 
Kiršteina vēstījums veidots kā atbilde Latvijas Ebreju draudžu un kopienu padomes paziņojumam ar nosodījumu Herberta Cukura darbības izvērtējumam. Kiršteins uzskata, ka padomes paziņojums “satur klajus melus un izplatīts vienlaicīgi ar Krievijas Federācijas varas iestāžu uzbrukumiem Latvijai”. 
“Ņemot vērā vēsturisko pieredzi, uz kuru atsaucas paziņojuma autori, nevajadzētu atkārtot 1940.gada kļūdas, atklāti sadarbojoties ar latviešu tautas ienaidniekiem,” paziņojuma nobeigumā saka Kiršteins. 
Vēl Kiršteins skaidro, ka viņam nav un nekad nav bijis nekāds sakars ar publikācijām vai uzņemto filmu par Cukuru. “Tāpat vēlētos, lai Latvijas Ebreju draudžu un kopienu padome paskaidrotu, ko tā saprot ar vārdiem “Latvijas ultra”, kuriem mans atbalsts neesot “tikai morāls vai ideoloģisks. Tas jau ieguvis patronāžas un politiskā pieseguma raksturu”,” saka Kiršteins, piebilstot, ka “manuprāt, tikai pretlatvisku ideju paudēju darbība Latvijā raksturojama ar vārdu “ultra”, bet viņus atbalsta pavisam citi politiskie spēki”. 
Par pensiju un pabalstu sistēmas neveiksmīgo datorizāciju — krimināllieta 
Zane Zālīte,  Diena  05/24/05    Saistībā ar savulaik neveiksmīgo informācijas tehnoloģiju ieviešanu valsts sociālās apdrošināšanas sistēmā ierosināta krimināllieta — par valsts amatpersonu bezdarbību, kas izraisījusi smagas sekas, un valsts amatpersonu nepatiesiem ziņojumiem. Aptuvenie valsts zaudējumi ir ap 2,7 miljoni latu, liecina Ģenerālprokuratūras informācija. 
Lieta ierosināta par faktu, nevis pret noteiktiem cilvēkiem, taču tā varētu skart Labklājības ministrijas (LM) un Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūras (VSAA) augstas amatpersonas — gan tagadējās, gan bijušās, Dienai pastāstīja Ģenerālprokuratūras Personu un valsts tiesību aizsardzības departamenta prokurors Jānis Ilsteris. VSAA pirmdien komentārus nesniedza, bet labklājības ministre Dagnija Staķe (ZZS) solīja, ka pēc Ģenerālprokuratūras slēdziena pieņems lēmumu par iesaistīto amatpersonu tālāko likteni.
Lieta saistīta ar labklājības ministra Vladimira Makarova (TB/LNNK) laikā — 1998.gadā starp Ineses Šmitiņas vadīto VSAA un informācijas tehnoloģiju firmu Oy International Business Machines AB (IBM) noslēgto līgumu. IBM bija jānodrošina VSAA ar programmatūru pensiju un pabalstu administrēšanai, jāpiegādā jauni datori un jāmāca personāls, saņemot kopumā 7,5 miljonus latu (85% būtu Pasaules Bankas aizdevums, pārējais — valsts nauda). 
Abu pušu neveiksmīgas sadarbības dēļ līgumsaistības netika izpildītas. 2002.gadā VSAA līgumu lauza, tomēr līdz šim brīdim IBM jau bija samaksāti 3,6 miljoni.
Par amatpersonu nolaidību un bezdarbību liecinot vairāki apstākļi, piemēram, līgums ar IBM paredzējis, ka firma izstrādā projekta ieviešanas plānu, taču tāda neesot bijis, stāstīja J.Ilsteris. Neraugoties uz saistību neizpildi, VSAA neesot centusies piedzīt no firmas soda procentus, lai gan līgumā šāda iespēja bijusi paredzēta. IMB vairākkārt piedāvājis turpināt pildīt līgumu un samazināt projekta izmaksas, taču VSAA to neesot ņēmusi vērā. Par spīti tam, ka jaunā sistēma tā arī netika ieviesta, amatpersonas, atskaitoties par vadības līgumos saņemto samaksu, ziņojušas, ka viss izpildīts, — to J.Ilsteris uzskata par nepatiesas informācijas sniegšanu. Pēc ilgiem strīdiem starp IBM un VSAA tika noslēgts mierizlīgums, vairoties no starptautiskās arbitrāžas. Neieviestās sistēmas vietā līdz pat 2003.gadam izmantotas Latvijas Centrālā depozitārija piedāvātās iespējas pensiju un pabalstu izmaksas nodrošināšanai, liekot zaudējumu summā ietvert arī izdevumus par šo pakalpojumu — gandrīz pusmiljonu latu. 
Par valsts amatpersonas pienākumu nepildīšanu, ja tas izraisījis smagas sekas, var sodīt ar brīvības atņemšanu un laiku līdz sešiem gadiem vai ar naudassodu līdz 100 minimālajām mēnešalgām. Par apzināti nepatiesu ziņu sniegšanu, ja to izdarījusi valsts amatpersona, radot būtisku kaitējumu, soda ar brīvības atņemšanu uz laiku līdz trim gadiem vai ar naudassodu līdz 60 minimālajām mēnešalgām.

Veselības ministrija nākamā gada budžetā prioritātēm lūdz 40,9 miljonus latu 
LETA  05/24/05    Veselības ministrija nākamā gada veselības aprūpes budžeta projektā paredzējusi 40,9 miljonus latu dažādām prioritātēm, aģentūru LETA informēja ministrijas Komunikācijas nodaļā.
Plānots, ka kopējais veselības aprūpes budžets nākamgad varētu sasniegt 364,6 miljonus latu. 294,8 miljoni latu būs Finanšu ministrijas noteiktais bāzes budžets, papildus tam vēl 28,9 miljoni latu būs nepieciešami mediķu algu palielināšanai, kā arī 40,9 miljoni latu ministrijas prioritātēm.
Šogad veselības aprūpes budžets ir 282,6 miljoni latu.
No budžeta prioritātēm 19,5 miljoni latu nepieciešami, lai iedzīvotājiem nodrošinātu veselības aprūpes pakalpojumus. No tiem viens miljons latu nepieciešami, lai vienādotu gultas dienas tarifu visās lokālajās slimnīcās. Patlaban tas svārstās no 10,85 latiem līdz 13,9 latiem.
Lai kompensētu energoresursu, preču un pakalpojumu cenu kāpumu veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem, nākamā gada budžetā papildus nepieciešami pieci miljoni latu. Neatliekamās medicīniskās palīdzības brigādēm īpaši plānots kompensēt degvielas cenu kāpumu.
2006.gadā pirmo reizi reģionālajām, lokālajām un specializētajām slimnīcām gultas dienas cenā tiks iekļauti attīstības izdevumi, ko slimnīcas vadība varēs novirzīt pēc saviem ieskatiem, piemēram, nepieciešamajiem remontdarbiem, iekārtu un tehnoloģiju iegādei vai amortizācijai. Attīstības izdevumi slimnīcām plānoti 0,30 latu apmērā uz vienu gultas dienu. Šī mērķa nodrošināšanai papildus budžetā nepieciešami 2,8 miljoni latu.
Lai likvidētu rindas ambulatorajā aprūpē, 2006.gadā papildus plānots novirzīt 2,3 miljonus latu. Savukārt rindu likvidēšanai plānveida palīdzības saņemšanai stacionārā un dienas stacionārā endoprotezēšanā, invazīvajā kardioloģijā un mikroķirurģijas pakalpojumiem un citiem pakalpojumiem papildus nepieciešami 4,6 miljoni latu.
Ministrija paredz iespēju 2006.gadā neatliekamās medicīniskās palīdzības brigādēs strādājošajām ārstniecības personām maksāt piemaksas par darbu paaugstināta riska apstākļos, šim mērķim plānojot novirzīt 1,9 miljonus latu.
Papildu līdzekļus 390 000 latu apmērā plānots novirzīt medicīniskās apaugļošanas nodrošināšanai.
Kompensējošiem pasākumiem iedzīvotājiem 2006.gada veselības aprūpes budžetā papildus nepieciešami 0,6 miljoni lati. Ministrija iecerējusi nodrošināt iespēju iegādāties brilles pēc ārsta norādījumiem 300 vājredzīgiem bērniem, bet 0,57 miljonus latu plānots novirzīt autiņbiksīšu un citu medicīnisko palīglīdzekļu iegādei muguras smadzeņu slimību un multiplās sklerozes slimniekiem.
14,3 miljonus latu plānots novirzīt medikamentu pieejamības nodrošināšanai. 8,3 miljoni latu nepieciešami, lai iekļautu papildu diagnozes kompensējamo zāļu sarakstā. Lai ikviens pacients, ārstējoties stacionārā, varētu saņemt viņam pienākušos medikamentus saskaņā ar ārstu norādījumiem, papildus 2006.gada budžetā ir paredzēti seši miljoni latu.
Izglītības pasākumu nodrošināšanai 2006.gada budžetā papildus nepieciešami 0,6 miljoni lati. Aptuveni 200 000 latu plānots novirzīt klīnisko docētāju darba samaksas pieauguma nodrošināšanai. Lai izveidotu studiju atbalsta fondu un atbalsta programmu ārstiem, kas strādā attālos reģionos, 2006.gada budžetā papildus plānots novirzīt 190 000 latu.
Sabiedrības informēšanas pasākumu nodrošināšanai 2006.gada budžetā papildus ieplānoti 0,8 miljoni latu. Īpašu uzmanību 2006.gadā plānots pievērst sabiedrības informēšanai par sirds un asinsvadu slimību profilaksi, šim mērķim izlietojot 700 000 latu. 2006.gadā plānots arī regulāri informēt un izglītot sabiedrību par veselīgu dzīves veidu, tādējādi mazinot smēķēšanas, alkohola un narkomānijas izplatību. Šī mērķim nepieciešami aptuveni 100 000 latu.
Profilakses pasākumiem - dzeramā ūdens un peldūdens monitoringam, HIV/AIDS saslimšanas ierobežošanai, profilaktisko apskašu programmas nodrošināšanai, kā arī papildus nepieciešamo vakcīnu iegādei - papildus nepieciešami 0,8 miljoni latu.
Veselības aprūpes budžeta projekts 2006.gadam šodien iesniegts finanšu ministram Oskaram Spurdziņam (TP). 

Arhitekti savējam gatavo zelta krēslu
Sandris Vanzovičs,  NRA  05/25/05    Latvijas Arhitektu savienība (LAS) nosūtījusi vēstuli Rīgas mēram Aivaram Aksenokam par iespējamo pilsētas galvenā arhitekta amata un viņa biroja izveidi. 
Neatkarīgās rīcībā esošais šīs vēstules pielikums liecina, ka arhitekti ar kautrību neizceļas – savējam acīmredzot tiek gatavots zelta krēsls.
LAS apkopotajā un mēram A. Aksenokam nosūtītajā pilsētas arhitekta biroja struktūrā minēts, ka bez paša arhitekta tajā vēl varētu ietilpt arī 2–4 padomnieki, preses sekretārs, palīgs sekretārs, biroja tehniskā sekretāre un šoferis (viņš arī kurjers, tehniķis). 
Pie šā biroja stratēģiski svarīga būtu arī ekspertu kolēģija 5–7 cilvēku sastāvā, turklāt šīs kolēģijas darbs, pēc arhitektu ieceres, plānots kā apmaksāts pēc stundu likmes. 
Birojam vajadzētu arī virkni telpu gan galvenā arhitekta un viņa biroja darbinieku, gan šīs kolēģijas darbam. Protams, netiek piemirsts arī par biroja tehniku un datoriem katram darbiniekam, faksu, kopēšanas tehniku un tālruņiem, arī automašīnu.
LAS valde lēmusi arī par iespējamiem kandidātiem uz galvenā arhitekta amatu. Kā pamatkandidāts ieteikts bijušais vēstnieks Jānis Dripe, par gana labiem atzīti arī Ventspils galvenā arhitekte Daiga Dzedone un bijušais Liepājas galvenais arhitekts Uģis Kaugurs, kā arī Arhitektūras muzeja direktors Jānis Lejnieks. 
Kā zināms, pēdējais apsūdzēts kukuļņemšanā, tāpēc nav brīnums, ka Rīgas domes koalīcijas sēdē vismaz vicemērs Andris Ārgalis sev raksturīgajā veidā pauda pārsteigumu par J. Lejnieka kandidatūras izvirzīšanu minētajam amatam. Pēc A. Ārgaļa domām, tad vajadzētu ieviest kārtību visās nozarēs: par finanšu lietām lai atbild Aleksandrs Lavents, par kārtību – Ivans Haritonovs...
LAS priekšsēdētājs Juris Poga paskaidroja, ka šai vēstulei ir tikai rekomendējošs raksturs – par tālāko rīcību lemt paliek pilsētas ziņā. Jau sen pilsētai nav galvenā arhitekta, un, pēc LAS domām, šādas struktūras ieviešana palīdzētu risināt sarežģītus jautājumus. Uz galvenā arhitekta amatu ieteiktie cilvēki izvirzīti pēc profesionālās atbilstības un pieredzes, bet "Jānis Lejnieks ir pilsētplānotājs – tas ir galvenais", norādīja J. Poga.
Viņš arī atzina, ka pilsētas galvenā arhitekta amata atjaunošana kādreizējā tā variantā vairs nav nepieciešama – šīs funkcijas jau pilda pilsētas būvvalde. Birojs drīzāk būtu kā reprezentatīva struktūra, kas uzņemtos starpnieka lomu starp pašvaldību un sabiedrību diskutablos projektos. A. Aksenoks jau iepriekš paudis atbalstu sadarbībai ar LAS un pilsētas galvenā arhitekta amata atjaunošanai.
Juridiski būvniecības likumdošana neparedz šāda pilsētas galvenā arhitekta biroja izveidi, jo visus jautājumus izlemj būvvalde, taču, ja tas tiktu izveidots, to varētu skatīt kā pozitīvu lietu, uzskata domes Pilsētplānošanas pārvaldes vadītājs Pēteris Strancis. Tas veicinātu demokrātisku viedokļu apmaiņu un nodrošinātu lielāku caurspīdīgumu strīdīgu lēmumu pieņemšanā, uzskata P. Strancis.
Būvvaldes vadītāja vietnieks Ervīns Timofejevs izteicās, ka galvenais būs biroja saturs un tam atvēlētie pienākumi, tas ir, vai pilsētas galvenā arhitekta amatā tiks celts profesionāļu aprindās cienīts cilvēks – autoritāte savējo vidū –, kā arī tas, ko paredzēs šā amata apraksts. Dažādu konkursu un plenēru rīkošanā un izvērtēšanā pilsētas galvenais arhitekts kā profesionālis varētu būt ļoti noderīgs. E. Timofejevs uzskata, ka biroja izveides ideja nebūtu peļama, taču tās realizāciju nevajadzētu sasteigt. Loskutovs atceļ rīkojumu par Bodes atbrīvošanu no amata 
Irina Jesina,  Diena  05/25/05    Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) vadītājs Aleksejs Loskutovs otrdien ir atcēlis savu 14.aprīļa rīkojumu par biroja izziņas nodaļas vadītāja Ilmāra Bodes atbrīvošanu no amata saistībā ar atrašanos darbavietā reibuma stāvoklī. Līdz ar to I.Bode tiesā var uzturēt prasību tikai par viņa atstādināšanu no amata, bet Vidzemes priekšpilsētas tiesnesis Andrejs Mihaļčenko otrdien puses aicināja uz mierizlīgumu. 
Ja priekšnieks vēlēsies viņu redzēt, tad I.Bode apsver iespēju lūgt ārsta atļauju ierasties uz pārrunām ar A.Loskutovu, Dienai teica I.Bodes advokāts Viktors Tihonovs.
Otrdien KNAB advokāts Juris Ķesteris negaidīti V.Tihonovam paziņoja, ka tiesas sēdes dienā A.Loskutovs atcēlis rīkojumu par I.Bodes atbrīvošanu, jo tas nevarēja stāties spēkā, kamēr I.Bode bija slims. Visu šo laiku I.Bode bijis KNAB darbinieks, un viņa kontā esot ieskaitīts slimības pabalsts, skaidroja J.Ķesteris. Patlaban I.Bode joprojām ir atstādināts no amata, taču, kad viņš ieradīsies birojā, A.Loskutovs varētu lemt, vai viņu atbrīvot, Dienai teica KNAB preses pārstāvis Andris Vitenburgs. Pārrunām atvērts esot arī I.Bode. 
Kā ziņots, 1.martā KNAB notika incidents, pēc kura I.Bodi dienu vēlāk atstādināja no amata un 14.aprīlī pēc dienesta izmeklēšanas atbrīvoja no darba. Lai gan Ministru prezidenta birojs iemeslu atbrīvošanai saskata vārdā nenosauktu cilvēku vēlmē neļaut I.Bodem izmeklēt lietu par tiesu izpildītāju krāpniecisku tīklu, KNAB vadība uzskata, ka 1.martā viņš esot "ļaunprātīgi pārsniedzis" ārsta izrakstītā trankvilizatora devu, tāpēc uzvedies agresīvi. Gan premjers Aigars Kalvīts (TP), gan prokuratūra iepriekš atzina, ka I.Bode no amata atstādināts nepamatoti.
I.Bodes advokāts uzskata, ka lieta jau esot gandrīz vinnēta, jo, atsaucot rīkojumu par I.Bodes atbrīvošanu no amata, lai "sasniegtu leģitīmu mērķi", KNAB vadība atzinusi savu kļūdu. Lai gan agrāk lūgts, KNAB tiesai līdz šim nav iesniedzis narkologu atzinumu, kurā norādīts, ka I.Bode esot pārsniedzis trankvilizatoru devu. KNAB pārstāvis otrdien lūdza, lai sūdzību par I.Bodes atstādināšanu no amata, kas ir disciplinārsods, skatītu administratīvā tiesa. Par to tiesnesis A.Mihaļčenko varētu lemt nākamajā tiesas sēdē jūnija sākumā.

Parlamentārieši nesola radikālo deputātu rīcības izvērtējumu 
Dita Arāja,  Diena  05/25/05    Nacionālradikālās organizācijas smeļas spēku Latvijas parlamentāriešu atbalstā — tā uzskata Latvijas ebreju kopiena, kas aicina deputātus politiski novērtēt savu kolēģu sadarbību ar ekstrēmistiski noskaņotajām grupām. Tomēr Saeimas deputāti izvairīgi komentē kolēģu saistību gan ar Aivaru Gardu un viņa sekotājām, gan nacionālboļševikiem. Tautas kalpi arī nesola, ka drīzumā viņi varētu izvērtēt savu biedru politiskās darbības ētiskos aspektus. Integrācijas eksperti jau agrāk uzsvēruši, ka parlamentāriešu sadarbība ar radikālajām grupām ir bīstama. Bijušais integrācijas ministrs Nils Muižieks (LPP) uzskata, ka Latvijā šāda izvērtēšana nav iespējama, jo politiskās spēles noteikumi prasa, lai neaizskartu partnerus un nešūpotu koalīcijas valdību.
Ebreju kopienu uztrauc fakts, ka labējie radikāļi un nacionālisti cenšas gūt dažu Latvijas parlamentāriešu atbalstu, un "viņiem jau tas ir, piemēram, no deputāta Kiršteina puses", teikts kopienas paziņojumā. Jāatgādina, ka Aleksandrs Kiršteins (TP) sev uzmanību piesaistījis ne tikai ar izteikumiem par Latvijas "okupantiem", kuriem pūtēju orķestra pavadībā "jāpalīdz repatriēties uz etnisko dzimteni", bet akceptē arī to, ka viņa vadītajā ārlietu komisijā par sekretāri strādā tā dēvētā Gardas meitene Liene Apine. Viņas ekstrēmistiski noskaņotās organizācijas Latvijas nacionālā fronte (LNF) gaitas uzrauga drošības policija, kas pret divām L.Apines līdzbiedrēm ierosinājusi krimināllietu par nacionālā naida kurināšanu. TP nav vienprātības par A.Kiršteina darbību, un TP priekšsēdis Atis Slakteris viņu publiski aizstāv.
Integrācijas ministrs Ainars Latkovskis (JL) aicina pašas partijas izvērtēt savu biedru aktivitātes, jo "katrai partijai jāizlemj, vai tā grib kļūt par radikālu un marginalizēties vai arī virzīties uz plašāku spektru". Integrācijas sekretariāts otrdien publiski nosodījis neseno uzbrukumu indiešu restorāna pavāram un rabīna Mordehaja Glazmana vārdisko aizskārumu. 
"Saceltā ažiotāža ir pilnīgi lieka un nevis veicina, bet traucē objektīvi izvērtēt Aleksandra Kiršteina darbību," saka TP Saeimas frakcijas vadītājs Jānis Lagzdiņš. Kaut viņš atzīst, ka "politiski ētiskais aspekts nav ievērots", no kā varētu ciest parlamenta prestižs, tomēr konkrēti nesola, kad partija izvērtēs A.Kiršteina izteikumus. "Es kā politiķis un amatpersona būtu daudz izvēlīgāks izteicienos un biedriski Kiršteinam šādu padomu esmu devis," — tā J.Lagzdiņš. ZZS frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis atzīst, ka līdz šim par radikālo kolēģu politisko vērtējumu "neesam aizdomājušies", tomēr pieļauj, ka neparedzamā nākotnē Saeima savu viedokli šajā jautājumā varētu izteikt. Arī ZZS rindās atrodami radikāli deputāti, piemēram, Leopolds Ozoliņš, kurš līdzās vēl septiņiem tautas kalpiem no koalīcijas partijām un TB/LNNK kopā ar tā dēvētajām Gardas meitenēm nofotografējies attēlam uz LNF izdotā kalendāra. ZZS "ik pa brīdim" ar L.Ozoliņu pārrunājot radikalizēšanos, tomēr "lieta sarežģīta, jo esam sapratuši, ka cilvēku nemainīs", secina A.Brigmanis. 
"Kāds TP sakars ar ultranacionālistu atbalstu? Jūs uzdodat jautājumu, it kā es būtu LNF biedrs," ar tādiem vārdiem A.Kiršteins atsit Dienas jautājumu, vai viņš devis pamatu Ebreju kopienas satraukumam un nepieciešamībai izvērtēt viņa darbību. Deputāts uzskata, ka ebreju kopienas paziņojums satur klajus melus un izplatīts vienlaikus ar Krievijas Federācijas varas iestāžu uzbrukumiem Latvijai. Savukārt N.Muižnieks atgādina, ka ne tikai labā spārna deputātiem ir saistība ar radikāļiem, bet arī PCTVL nesenajās pašvaldību vēlēšanās Liepājā startēja vienā sarakstā ar nesenajiem nacionālboļševikiem, kas legalizējās, iestājoties Latvijas Nacionāli demokrātiskajā partijā. Viņaprāt, parlamentāriešu novērtējumu varētu sagaidīt "ideālā pasaulē, bet Latvijā nemeklē lieku kašķi ar partneri".

Konvencija aicina apgūt dzimto un mācīties latviešu valodu 
Dita Arāja,  Diena  05/26/05    Latvija jau tagad cittautiešiem garantē Mazākumtautību konvencijā paredzētās tiesības
Ja Saeima ratificēs valdības piedāvāto Mazākumtautību konvencijas variantu, tad līdztekus liberālajai minoritātes definīcijai būs atrodamas arī divas atrunas — par to, ka uzraksti uz ielu plāksnēm netiks rakstīti divās valodās un pašvaldībās iedzīvotāju iesniegumi tiks pieņemti tikai latviešu valodā. Praktiski konvencijas ratifikācija neko nemainīs nedz tiem cittautiešiem, kas atbilst minoritātes definīcijai konvencijas izpratnē, nedz arī tiem, uz kuriem tā neattiecas, jo jau tagad Latvijas likumi pamatā nodrošina konvencijā paredzētās mazākumtautību tiesības. Ceturtdien paredzēta konvencijas nodošana izskatīšanai Saeimas komisijās. 
Konvencija paredz, ka ielu plāksnes mazākumtautības valodā un komunikācija ar pašvaldībām arī minoritātes valodā valstij jānodrošina teritorijās, ko tradicionāli lielā skaitā apdzīvo mazākumtautību pārstāvji, ja vien tie ir lūguši viņiem šādas iespējas piemērot. Tomēr Latvijas valdība uzskata, ka šie panti ir ne tikai pretrunā ar Valsts valodas likumu, bet arī var apdraudēt valsts valodas lietojumu teritorijās, kur latviešu valoda nav dominējošā. Tādējādi, lai aizsargātu valsts valodu, nolemts Eiropas Padomei (EP) paziņot, ka Latvija minētos pantus nepildīs. Šo paziņojumu valdība piedāvā iekļaut konvencijai pievienojamā deklarācijā, kur paredzēts ierakstīt arī Latvijas mazākumtautības definīciju. Savukārt skaidrojumu par to, kā izpaužas definīcijā minētā ilgstošā mazākumtautības saikne ar valsti (tā varētu būt trīs četras paaudzes), Latvija domā izklāstīt ziņojumā pēc tam, kad EP konsultatīvā padome valdībai izteiks savu vērtējumu par konvencijas variantu. 
Konvencija arī paredz, ka valstij ir jānodrošina iespēja mazākumtautībai apgūt tās dzimto valodu, taču tajā pašā laikā arī pasaka, ka "tas tiek īstenots, neietekmējot oficiālās valodas apguvi vai izglītības iegūšanu šajā valodā". Konvencija neliek mācību priekšmetus mācīties etnisko minoritāšu dzimtajā valodā, bet gan valstij ir jāatbalsta šo valodu apguve. Tas pilnībā atbilst Izglītības likumam, kas mazākumtautību skolās 60% no priekšmetiem paredz mācīties latviešu valodā, bet 40% — citā valodā. Arī attiecībā uz izglītību nav pamata satraukumam gan tiem, kas atbilst Mazākumtautībai konvencijas izpratnē, gan tiem, kas neatbilst, akcentē integrācijas ministra padomnieks Ilmārs Mežs. Piemēram, ukraiņi, kas Latvijā iebraukuši galvenokārt pēc kara, neatbilst mazākumtautības definīcijai, tomēr viņi joprojām varēs mācīties savā skolā un apgūt savu valodu un kultūru. Tāpat pārmaiņu izglītībā nebūs arī mazākumtautībām ar ilgstošām saknēm Latvijā, un, piemēram, gan poļi, gan čigāni izglītoties varēs savās skolās vai speciāli šīs tautības bērniem radītās klasēs. 
Turklāt konvencija nenosaka, ka mazākumtautības valodas apgūšana būtu jānodrošina no valsts budžeta līdzekļiem, jo tikpat labi to var apgūt arī privātskolās. Tāpat konvencijas paskaidrojošajā ziņojumā ir uzsvērts, ka valsts valodas, konkrētajā gadījumā latviešu valodas, prasme ir sociālās vienotības un integrācijas faktors, un turpat arī atrodams EP atzinums, ka bilingvālās izglītības īstenošana pilnībā atbilst konvencijas mērķiem.
Kā jūs vērtējat Mazākumtautību konvenciju?
Boriss Cilevičs (TSP), Saeimas deputāts:
Ļoti pozitīvi, ka valdība beidzot pieņēmusi lēmumu šo procesu uzsākt, jo diskusija par mazākumtautību tiesībām no tīri politiskas pārvērtīsies par juridisku. Turklāt konvencijas ratifikācija atvērs pārraudzības iespējas — Latvijai būs jāiesniedz ziņojumi un kompetentas Eiropas Padomes institūcijas beidzot juridiski izvērtēs mūsu situāciju. Taču nav pieņemama ierobežojošā definīcija, kas pilsoņus iedala "īstajos" un "neīstajos", jo Satversme nosaka, ka visi pilsoņi ir līdzvērtīgi. Arī atrunas iedragā pašu konvencijas mehānismu visas Eiropas mērogā. 
Igors Pimenovs, Latvijas Krievu mācību valodas atbalsta asociācijas pārstāvis:
Atrunas ir pieņemtas, lai nomierinātu nacionāli noskaņotos latviešu vēlētājus, kas domā, ka līdz ar konvenciju neatkarībai būs beigas. Eiropas Padome to, kā Latvija ievēro saistības, skatīsies pēc būtības — kā mazākumtautības piedalās sociālos procesos, vai tiek ievērotas prasības pēc izglītības dzimtajā valodā un ko valsts dara, lai mazākumtautībām nodrošinātu savas identitātes saglabāšanu. Atrunas tikai aktivizēs krievu nacionālistus Krievijā, jo viņiem būs iegansts, lai uzsāktu jaunu propagandas vilni pret Latviju. 
Ilze Brands–Kehre, Latvijas Cilvēktiesību un etnisko studiju centra direktore:
Saprotu, ka politiski pilsonības kritērijs definīcijā ir vajadzīgs, tomēr tas rada problēmas. No vienas puses, konvenciju attiecina tikai uz pilsoņiem, kas paaudzēm Latvijā dzīvojuši, un, no otras puses, arī nepilsoņiem dod līdzvērtīgas tiesības, bet jaunpilsoņi, kas naturalizējušies neatkarības laikā, vispār izkrīt laukā. Uzskatu, ka arī atrunas nav vajadzīgas vispār, jo konvenciju var pieņemt bez tām, bet pēc tam ziņojumā izskaidrot mūsu vēsturisko situāciju un to, ka plāksnes divās valodās mums simbolizē padomju laikus un nenāktu par labu integrācijai. 
Rafi Haradžanjans, Latvijas Kultūras biedrību asociācijas vadītājs:
Definīcijai ir tendence sašaurināt personu loku, uz ko tā attiecas, tomēr variants, ka definīciju attiecina tikai uz pilsoņiem, man šķiet pietiekami normāls, īpaši tagad, kad pilsonības iegūšanai ir atvērti visi ceļi. Varbūt vienīgi šaubas varētu būt par ilggadīgām saiknēm ar Latviju, jo, ja cilvēks ir pilsonis, viņam jau ir ilggadīgas saites, un tādu sīkumu akcentēšana Latvijas apstākļos nav vajadzīga. Absolūti normāli ir ielu plāksnes tikai latviski, bet par valodu pašvaldībās — varbūt to diasporu, kas Latvijā ir ne mazāk kā 50 000 cilvēku, pensionāri ar pašvaldībām varētu kontaktēt dzimtajā valodā.
Jakovs Pliners (PCTVL), Saeimas deputāts:
Tas ir solis uz priekšu, ka mēs beigu beigās ratificēsim šo konvenciju, bet vienlaicīgi arī solis atpakaļ, jo mēs noteikti dabūsim kritiku no Eiropas struktūrām un pēc gadiem 4—5 to labosim. Atrunas izdarītas, lai nedemokratizētu valodas, pilsonības un izglītības likumus. Arī definīcija ir nekonkrēta, un mēs uzskatām, ka tā jāattiecina uz visiem cittautiešiem, kas likumīgi dzīvo Latvijā un paši sevi uzskata par minoritāti. Domāju, ka mēs vispār nepiedalīsimies balsojumā par ratifikāciju, un vai tas nebūs dīvaini, ka tie, kas pārstāv minoritātes, nebalso?
Nils Muižnieks (LPP), bijušais integrācijas ministrs:
Definīcija ir laba, jo ir labāk nosaukt principus, pēc kuriem atšķir minoritāti, nevis konkrētas cittautiešu grupas, jo tad pārējos no definīcijas izslēdz de facto. Arī tas, ka definīciju attiecinām tikai uz pilsoņiem, nav nekas ārkārtējs, lai gan — jo iekļaujošāk, jo labāk, tādēļ laba ir frāze, ka tie, kas nav pilsoņi, arī var baudīt konvencijā paredzētās tiesības. Vajadzīga ir atruna par ielu plāksnēm, taču neredzu nepieciešamību pēc atrunas par latviešu valodu pašvaldībās. Tomēr, ja tas ir vienīgais variants, par ko koalīcija var vienoties, tad labāk konvenciju ratificēt ar šo atrunu. 
Vaira Paegle (TP), Saeimas deputāte:
Konvencija ir pielāgojama atšķirīgajai valstu vēsturiskajai situācijai, tātad Latvijai ir tiesības definēt, ko tā uzskata par nacionālo minoritāti, kā arī pievienot atrunas pantiem, kas neatbilst valsts likumdošanai. Mums viss ir pilnīgā kārtībā un atbilstoši pieņemtajai praksei, jo, ja paskatāmies uz pārējām Eiropas Padomes valstīm, nekur konvencija neattiecas uz nepilsoņiem, imigrantiem un bēgļiem. Šis ir labākais konvencijas variants, kāds Latvijā iespējams, jo mums jau Satversme garantē minoritāšu tiesības un Valsts valodas un Izglītības likumā garantētas valsts tiesības. 
Aldis Kušķis (JL), Eiroparlamenta deputāts:
Šī konvencija nav paredzēta, lai regulētu minoritāšu politiskās tiesības. Minoritātes definīcija ir saskaņā ar to izpratni, kas ir Eiropas Savienībā — ka minoritātei jābūt pilsoņiem ar stingrām un ilgām saitēm ar valsti, kur dzīvo. Neskatoties uz konvenciju, Latvijā jau pārējie likumi ar minoritātes tiesībām nodrošina cittautiešus. Arī ar atrunām neredzu problēmas, jo pēdējā gada laikā Eiropas izpratne par mūsu vēsturi un minoritātēm ir strauji uzlabojusies, un vairs nevienam nav jāskaidro, kā mums radušies nepilsoņi.
***
Kuras iedzīvotāju grupas Eiropas Padomes valstis atzīst par nacionālo minoritāti
Latvija
Nacionālā minoritāte Mazākumtautību konvencijas izpratnē — tie Latvijas pilsoņi, kuri kultūras, reliģijas vai valodas ziņā atšķiras no latviešiem, paaudzēm ilgi tradicionāli dzīvojuši Latvijā un uzskata sevi par piederīgiem Latvijas valstij un sabiedrībai, kā arī vēlas saglabāt un attīstīt savu kultūru, reliģiju vai valodu.
Tomēr Latvijas valdība piedāvā konvencijā paredzētās mazākumtautības tiesības baudīt arī tiem iedzīvotājiem, kas nav pilsoņi, bet pastāvīgi un legāli dzīvo mūsu valstī un sevi identificē ar konkrētajai definīcijai atbilstošo minoritātes izpratni. 
Vācija
Nacionālās minoritātes ir pilsoņu grupas, kas jau izsenis dzīvo Vācijā un mīt savās tradicionālajās senču apmešanās vietās un kuras no iedzīvotāju vairākuma atšķiras ar savu identitāti (valodu, kultūru, vēsturi) un vēlas šo identitāti saglabāt. 
Vācija minoritātes definīciju attiecina tikai uz četrām nelielām grupām: dāņiem, sorbiem, frīziem un čigāniem (kopā 0,3% no iedzīvotāju kopskaita). Taču par nacionālo minoritāti netiek uzskatīta plašā turku kopienu, kuras pārstāvji valstī dzīvo jau vairākās paaudzēs, no kuriem liela daļa dzimuši Vācijā un naturalizējoties ieguvuši pilsonību. 
Zviedrija
Lai cittautiešu grupu uzskatītu par nacionālo minoritāti, tā skaitliski nedrīkst būt dominējoša attiecībā pret pārējiem valsts iedzīvotājiem, tai jābūt kopīgai reliģijai, valodai, tradīcijām un kultūrai, kā arī ilglaicīgām saitēm ar Zviedriju. Par minoritāti var uzskatīt tikai tās iedzīvotāju grupas, kas Zviedrijā dzīvoja pirms XX gadsimta sākuma. 
Zviedrija definīciju attiecina tikai uz sāmiem, Zviedrijas somiem, tornedāļiem, čigāniem un ebrejiem. Tiesības lietot minoritāšu valodas valsts iestādēs un tiesās aptver tos rajonus, kuros mazākumtautību valodas lietotas izsenis un pietiekošā apjomā tiek lietotas vēl joprojām. Piemēram, konvencijas aizsardzība attiecībā uz somiem tiekot īstenota tikai nedaudzās nelielās pašvaldībās pašā ziemeļu pierobežā, kur dzīvo tikai nedaudzi tūkstoši somu.
Šveice
Šveicē 20% iedzīvotāju nav pilsoņi, kaut daudzi jau ir dzimuši Šveicē. Tomēr nacionālās minoritātes definīcijā ir iekļauts pilsonības aspekts — pie nacionālās minoritātes pieder tās personu grupas, kas ir skaitliski mazākas par pārējiem valsts vai kantona iedzīvotājiem, bet kam ir ilglaicīgas un ciešas saites ar valsti un kas ir Šveices pilsoņi. Konvenciju var attiecināt ne tikai uz lingvistiskajām minoritātēm, bet arī uz citām Šveices minoritāšu grupām, piemēram, ebreju kopienu un klejotājtautām. 
Ungārija
Nacionālā minoritāte ir jebkura etniska grupa, kas Ungārijā mitusi vismaz vienu gadsimtu un kas ir skaitliskā mazākumā, un kuras pārstāvji ir Ungārijas pilsoņi. Tāpat šīm mazākumtautības grupām jāatšķiras ar savu valodu, kultūru, tradīcijām, kā arī jāparāda kopības izjūta un vēlme saglabāt savu identitāti. 
Arī Ungārijas valdība neuzskata, ka ieceļotāji, kas pēdējos gados parādījušies Ungārijā, būtu jāuzskata par nacionālo minoritāti konvencijas izpratnē. Par vietējām etniskajām grupām, kas jau ilgi dzīvo valstī, tiek uzskatīti bulgāri, čigāni, grieķi, horvāti, poļi, vācieši, armēņi, romāņi, rutēņi, serbi, slovāki, slovēņi un ukraiņi, tomēr Ungārija šīs grupas neuzskaita minoritātes definīcijā. 
Dānija
Kaut kopumā šajā valstī imigranti ir aptuveni 8% no valsts iedzīvotājiem, Dānija konvenciju attiecina tikai uz 0,4% no valsts iedzīvotājiem — vāciešus, kas dzīvo vienā no valsts provincēm Dienvidjitlandē. Pārējā valsts teritorijā vāciešiem nav paredzētas nekādas tiesības šīs konvencijas izpratnē.
Austrija 
Austrija minoritāšu definīciju attiecina uz horvātiem, kas dzīvo Burgenlandē, slovēņiem, ungāriem, čehiem, slovākiem un čigāniem. Komentējot Eiropas Padomes konsultatīvās padomes ieteikumu paplašināt nacionālo minoritāšu loku, Austrijas valdība norāda, ka pārējās iedzīvotāju grupas, kas valstī iebraukušas pēdējās desmitgadēs, daudzās jomās bauda noteiktas tiesības, kas paredzētas valsts likumos, kuru saturs saskan ar konvencijas tiesībām. 
Nīderlande
Par nacionālo minoritāti atzīst tikai frīzus. Frīzi Nīderlandē ir tādi paši pirmiedzīvotāji (autohtoni) kā Latvijā lībieši. Un, neraugoties uz to, ka Nīderlandē bez frīziešiem ir vēl vairāki miljoni pēckara iebraucēju, valsts no mazākumtautības definīcijas izslēdz ne tikai nepilsoņus, bet arī pārējās mazākumtautības, kuru pārstāvji ir Nīderlandē pat dzimuši un ieguvuši tās pilsonību.
Somija
Nav definējusi, kas pieder pie nacionālajām minoritātēm. Bet ziņojumā EP raksta, ka par minoritātēm uzskata sāmus, čigānus, tatārus, veckrievus un zviedriski runājošos somus. Interesanti, ka Somija savu lielāko minoritāti sauc nevis par Somijas zviedriem, bet zviedriski runājošiem somiem. Tāpat arī Somija ir nodalījusi divus atšķirīgus krievu grupējumus. Konvencija attiecināta tikai uz tā dēvētajiem veckrieviem, kas Somijā ieradās XIX gadsimta beigās un XX gadsimta pašā sākumā (ap 5000 iedzīvotāju). Bez tiem Somijā dzīvo arī aptuveni 30 000 krieviski runājošu neseno imigrantu, uz kuriem konvencijas nosacījumus neattiecina.
Luksemburga
Šī valsts ir deklarējusi, ka tās teritorijā nav nacionālo minoritāšu, neskatoties uz to, ka tās nepilsoņu īpatsvars ir divas reizes lielāks nekā Latvijā.
Igaunija 
Par nacionālo minoritāti tiek uzskatīti tie Igaunijas pilsoņi, kas mīt Igaunijas teritorijā un uztur ilglaicīgas un ciešas saites ar valsti, atšķiras no igauņiem ar etniskām, kultūras, reliģiskām vai valodas iezīmēm un ja viņus motivē kopīga nepieciešamība saglabāt savu identitāti. Eiropas Padomes (EP) konsultatīvā padome Igaunijai ieteikusi konvenciju attiecināt arī uz nepilsoņiem. Tomēr Igaunija atbild, ka šai deklarācijai ir drīzāk politiski vēsturisks aspekts, kam praktiskajā konvencijas pielietošanā nav īpašas nozīmes. Igaunijā konvencija jau tiek pielietota plašāk, nekā to paredz mazākumtautības definīcija. 
Dati: Īpašu uzdevumu ministra sabiedrības integrācijas lietās sekretariāts

Kiršteins balansējot uz naida kurināšanas robežas 
Gunta Sloga,  Diena  05/26/05    Saeimas Ārlietu komisijas vadītāja Aleksandra Kiršteina (TP) izteikumos par Latvijas ebreju kopienas vēsturisko pieredzi jaušams slēpts antisemītisms un labākajā gadījumā nav tālu no tā, lai būtu pārkāpta nacionālā naida kurināšanas robeža, bet sliktākajā — šī robeža jau ir pārkāpta. To Dienai trešdien atzina cilvēktiesību eksperti un uzsvēra, ka A.Kiršteina pārstāvētajai Tautas partijai un tās premjeram Aigaram Kalvītim beidzot ir skaidri jāpasaka, vai cilvēks, kurš nāk klajā ar radikāliem izteikumiem, var ieņemt valsts ārpolitikai nozīmīgo Ārlietu komisijas vadītāja amatu. A.Kalvītis trešdien uzsvēra, ka norobežojas no šādiem sava partijas biedra izteikumiem, solīja vērtēt viņa darbību, taču no sīkākiem komentāriem atturējās.
Skopa izteikumos bija arī prezidentes Vairas Vīķes–Freibergas preses sekretāre Aiva Rozenberga: "Prezidente uzskata, ka demokrātiskas valsts un tās pilsoņu interesēs ir, lai parlamentā, uzturot viedokļu dažādību, netiktu tomēr nekādā veidā apdraudēta demokrātijas būtība un tās vērtības." V.Vīķes–Freibergas pārstāve nevēlējās teikt, vai ar šiem vārdiem jāsaprot, ka A.Kiršteina izteikumi apdraud demokrātijas būtību un tās vērtības.
Kā vēstīts, Latvijas ebreju draudžu un kopienu padome paudusi satraukumu, ka radikāļi un nacionālisti cenšas iegūt Saeimas deputātu, tajā skaitā A.Kiršteina, atbalstu, kas gūstot jau patronāžas un politiskā pieseguma raksturu. 
Atbildot uz to, Ārlietu komisijas vadītājs nācis klajā ar paziņojumu, ka atsevišķi Latvijas ebreju tautības deputāti ar "savu atklāti pretvalstisko darbību atbalsta Latvijas ārējos ienaidniekus un veicina sabiedrības šķelšanu". Ebreju kopienai, "ņemot vērā vēsturisko pieredzi […] nevajadzētu atkārtot 1940.gada kļūdas, atklāti sadarbojoties ar latviešu tautas ienaidniekiem", teikts A.Kiršteina paziņojumā.
Kā uzskata bijušais integrācijas ministrs Nils Muižnieks (LPP), A.Kiršteina izteikumā par 1940.gada notikumiem ir jaušami nacistu propagandā izmantotie apgalvojumi, ka ebreji sadarbojās ar boļševikiem. Tādēļ ekspertiem būtu jāizvērtē, vai ar šo paziņojumu A.Kiršteins nav pārkāpis nacionālā naida kurināšanas robežu, saka Latvijas Cilvēktiesību un etnisko studiju centra direktore Ilze Brands–Kehre. Tas esot jo īpaši bīstami tādēļ, ka negatīvie stereotipi, kas tika kultivēti PSRS, jo sevišķi Staļina laikos, nav zuduši arī šodien. Eksperti uzsver — A.Kiršteins ne vien atkārto nacistiskās propagandas klišejas, bet arī piedēvē dažu ebreju izcelsmes politiķu uzskatus visai ebreju kopienas vadībai.
"Šajā kontekstā tas ir ārkārtīgi bīstams izteiciens un ļoti tuvu vai pat jau pārkāpj [nacionālā naida kurināšanas] robežu," pieļauj I.Brands–Kehre. Savukārt N.Muižnieks A.Kiršteina izteikumos saskata mājienus uz antisemītismu. Viņš uzskata — antisemītisms bieži vien ir kodēts un nav atklāts, un tā, visticamāk, esot arī šajā gadījumā. Rīgas Juridiskās augstskolas pasniedzējs Mārtiņš Mits gan uzskata, ka, ņemot vērā šos A.Kiršteina izteikumus, vēl nevar runāt par atklātu antisemītismu un kurināšanu uz rasu nesaticību krimināltiesiskā izpratnē.
Taču tas, ka deputāts nodala tautas, cilvēkus pēc etniskās pazīmes, ir bīstama tendence no rasu diskriminācijas viedokļa, saka M.Mits. Tas esot vēl bīstamāk, ja šādi izteikumi skan no augstas amatpersonas, kāds ir A.Kiršteins, mutes. Tas met ēnu uz valsti, piemetina N.Mužnieks. Viņaprāt, ja premjers A.Kalvītis tagad nerīkosies, tad viņš dos slēptu atbalstu A.Kiršteinam, kurš paliks savā amatā un "varēs teikt, ko grib". Pēc I.Brands–Kehres domām, "Tautas partijai beidzot ir pašai jānoskaidro, vai vēlas tikt galā ar šo problēmu". Viņasprāt, pašlaik TP spēlē dubultu lomu — partijai ir "normālā" puse un A.Kiršteina puse.
Ar pašu A.Kiršteinu Dienai trešdien neizdevās sazināties. Kā jau vēstīts, TP pārstāvji, daļai atzīstot, ka A.Kiršteina izteikumi viņiem nav pieņemami, tomēr nav spējuši skaidri pateikt, vai viņu partijas biedrs arī turpmāk var būt Ārlietu komisijas vadītājs. Kā zināms, A.Kiršteins ir izteicies, ka "okupantiem" pūtēju orķestra pavadījumā "jāpalīdz repatriēties uz etnisko dzimteni", un nācis klajā ar līdzīgiem paziņojumiem. Savukārt viņa vadītajā Ārlietu komisijā strādā drošības policijas uzraudzībā esošās ekstrēmistiski noskaņotās organizācijas Latvijas nacionālā fronte aktīviste Liene Apine.

Akūti trūkst tālruņu numuru 
BNS  05/26/05    Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija ir satraukusies par brīvu mobilo telefonu numuru trūkumu, jo jau šobrīd pieprasījums pēc tiem pārsniedz Satiksmes ministrijas (SM) solījumu izbrīvēt 300 tūkstošus jaunu numuru, sacījusi regulatora sabiedrisko attiecību nodaļas vadītāja Līga Rimšēviča. Trešdien komisijas padomei bija jāatliek jautājums par jaunu numuru piešķiršanu mobilo sakaru operatoram Tele2, jo regulatora rīcībā vairs nav neviena brīva numura. "Situācija ir ļoti dramatiska. Operatori gatavojas sīvai konkurencei, izstrādā jaunus tarifu plānus utt., bet nevar piesaistīt jaunus klientus numuru trūkuma dēļ," regulatora bažas pamato L.Rimšēviča. 
Tele2 pārstāvis paudis neapmierinātību ar numuru trūkumu un lūdzis regulatoru darīt visu iespējamo, lai numuri ātrāk būtu. Regulatora padomei lēmuma izskatīšana bija jāpārtrauc, lai izstrādātu kārtību, kā veidojama rinda uz jauniem mobilo telefonu numuriem, līdz brīdim, kad Satiksmes ministrija izpildīs solījumu un atbrīvos jaunus numurus. 
Satiksmes ministrijas pārstāve Iveta Zeidaka norāda, ka "ministrijas rīcībā nav informācijas par to, cik ilgam laikam varētu pietikt ar 300 tūkstošiem numuru un cik liels ir pieprasījums pēc tiem jau šobrīd". Ministrijas cilvēki strādājot, lai maksimāli ātri atrisinātu numuru deficīta jautājumu un nepieļautu, ka tiek ierobežota operatoru darbība numuru trūkuma dēļ.

Saeima ratificē mazākumtautību aizsardzības konvenciju
LETA  05/26/05     Saeima šodien pēc ilgām politiskām debatēm un vairāku pārtraukumu izsludināšanas ratificēja Eiropas padomes vispārējo mazākumtautību tiesību aizsardzības konvenciju.
Par konvencijas ratifikāciju šodien nobalsoja 64 deputāti, pret bija 9 deputāti. 
Pret konvencijas ratifikāciju balsojas apvienībai "Tēvzemei un brīvībai/LNKK" Saeimas frakcijas deputāti, kā arī partijas "Jaunais laiks" pārstāvis Pauls Kļaviņš un Zaļo un zemnieku savienības frakcijas deputāts Leopolds Ozoliņš.
Kreiso partiju politiķi kā arī partijas "Jaunais laiks" (JL) pārstāve Liene Liepiņa balsojumā nepiedalījās.
Konvencijai tika pievienota deklarācija, kurā definēts nacionālās minoritātes jēdziens, kā arī norādīts uz divām atrunām.
Par mazākumtautībām Latvijā uzskatīs cilvēkus, kas ieguvuši Latvijas pilsonību un paaudzēm ilgi dzīvo mūsu valstī, kā arī vēlas saglabāt un attīstīt savu kultūru. Pēc "Jaunā laika" frakcijas vadītāja Kārļa Šadurska ierosinājuma dokumentā arī tika ierakstīts, ka tie nepilsoņi un bezpilsoņi, kas pastāvīgi un legāli dzīvo Latvijā, nepiederēs pie nacionālās minoritātes, taču tiks identificēti ar konvencijas definīcijai atbilstošu nacionālo minoritāti un varēs izmantot konvencijā paredzētās tiesības, ja vien likumos nebūs noteikts pretējais.
Latvija konvenciju ratificē ar divām atrunām, kas attiecas uz konvencijas 10. un 11.pantu.
Dokumenta 10.pants paredz apņemšanos "iespēju robežās nodrošināt minoritāšu valodu izmantošanu attiecībās starp nacionālajām minoritātēm piederošām personām un administratīvajām institūcijām teritorijās, kuras tradicionāli vai lielā skaitā apdzīvo nacionālajām minoritātēm piederošas personas, pēc šādu personu lūguma un gadījumā, ja šāds lūgums atbilst patiesai nepieciešamībai".
Savukārt minoritāšu konvencijas 11.pants noteic, ka "puses apņemas savu tiesību sistēmu un attiecīgi starpvalstu līgumu ietvaros, kā arī ņemot vērā savus specifiskos apstākļus, izvietot tradicionālos vietvārdus, ielu nosaukumu un citus topogrāfiskus apzīmējumus, kas domāti sabiedrībai, arī minoritātes valodā teritorijās, kuras tradicionāli lielā skaitā apdzīvo nacionālajām minoritātēm piederošas personas, ja ir pietiekams pieprasījums pēc šādām norādēm".
Konvencijā paredzēto saistību izpildi koordinēs Ārlietu ministrija un Īpašu uzdevumu ministra sabiedrības integrācijas lietās sekretariāts. Šobrīd konvenciju ratificējušas 36 Eiropas padomes dalībvalstis.
Pret konvencijas ratifikāciju Saeimā asi iestājās apvienības "Tēvzemei un brīvībai"/LNNK Saeimas frakcijas deputāti. "Tāda līšana kā šodien Saeimā ilgi nav redzēta," debatēs pirms likumprojekta pieņemšanas 1.lasījumā paziņoja "tēvzemietis" Juris Dobelis. Politiķis interesējās, kas valdošās koalīcijas deputātus spiež lielā steigā bez debatēm pieņemt tik nopietnu starptautisku dokumentu.
"Tēvzemiešu" pārmetumus par to, ka konvencijas ratifikācijas atbalstītājus kāds "rausta", noraidīja Tautas partijas deputāts Dzintas Ābiķis (TP). Pēc viņa domām, valdībā izstrādātais dokuments ir pārdomāts un izsvērts.
Saeimas ārlietu komisijas priekšsēdētājs Aleksandrs Kiršteins (TP) uzsvēra, ka Ārlietu ministrijā izveidotā darba grupa, ilgstošu laiku strādājot pie dokumenta sagatavošanas, ir analizējusi dažādu valstu pieredzi minoritāšu jautājumos.
Izstrādājot Latvijas pieeju konvencijas ratifikācijai, esot ņemta vērā Eiropas mazo valstu pieredze, kurās ir stingri noteikumi attiecībā uz imigrantiem un savas kultūras, nacionālās identitātes saglabāšanu.
Pēc Kiršteina teiktā, vairākas valstis, piemēram, Luksemburga, Malta un Lihtenšteina ir paziņojušas, ka tajās nav nekādu minoritāšu. Savukārt Kipra pēc konvencijas ratifikācijas esot noteikusi trīs mēnešu laiku, kurā minoritātēm ir jāizšķiras, kurai no kopienām - grieķu vai turku - sevi piesaistīt. Francija joprojām nav parakstījusi šo dokumentu, atgādināja politiķis.
Tautas saskaņas partijas (TSP) Saeima frakcijas deputāts Boriss Cilēvičs pauda nožēlu, ka konvencija tiek ratificēta ar būtiskām atrunām. Tomēr viņš prognozēja, ka tās agri vai vēlu Latvijai būs jāatceļ, kā to rekomendē ārvalstu eksperti.
Pēc konvencijas atbalstīšanas 1.lasījumā Saeimā sākās politiskās cīņas, kuru dēļ lēmuma pieņemšana būtiski ieilga, proti, lai likumu varētu izskatīt galīgajā lasījumā, bija nepieciešams to izskatīt Ārlietu komisijā, taču sākotnēji valdošajai koalīcijai neizdevās tajā nodrošināt kvorumu.
Situācija tika atrisināta, Ārlietu komisijā ievēlot Tautas partijas frakcijas vadītāju Jāni Lagzdiņu un Šadurski. Viņiem iesaistoties komisijas darbā, likumprojekts guva tās atbalstu.
Diskusijas starp "Jauno laiku" un Tautas partiju radīja arī Šadurska ierosinājums precizēt, kādi cilvēki varēs izmantot konvencijā paredzētās tiesības. Deputāts ierosināja ļaut šīs tiesības baudīt tikai Latvijas nepilsoņiem vai bezpilsoņiem, lai uz tām nevarētu pretendēt viesstrādnieki, kuri ir citu valstu pilsoņi un nākotnē varētu braukt uz Latviju.
Skaidrojot steigu konvencijas pieņemšanā, TP frakcijas priekšsēdētājs Lagzdiņš aģentūrai LETA sacīja, ka nevēlas pieļaut prettiesisku elementu protesta akcijas pret konvencijas pieņemšanu starp lasījumiem Saeimā, tādējādi apdraudot sabiedrisko kārtību. Politiķis uzsvēra koalīcijas vēlmi dokumentu pieņemt pēc iespējas ātrāk. Pēc viņa domām, tas ir ļoti sabalansēts.
Saeima noraidīja JL frakcijas deputātes Lienes Liepiņas priekšlikumu iekļaut konvencijā atsauci uz Latvijas okupāciju. TP frakcijas deputāte Anta Rugāte norādīja, ka konvencijā nav nepieciešams atkārtot jau vairākos dokumentos minēto Latvijas okupācijas faktu. Viņa atgādināja, ka nesen Saeima pieņēma Komunistisko noziegumu nosodījuma deklarāciju, kurā aicina Krieviju atzīt Latvijas okupācijas faktu.
Saeima noraidīja arī kreiso frakciju deputātu priekšlikumus izslēgt no likuma atrunas par minoritāšu valodas lietojumu pašvaldībās un ielu nosaukumos, kā arī vairākus ierosinājumus mainīt minoritāšu definīciju.
Tika noraidīts Zaļo un zemnieku savienības (ZZS) Saeimas frakcijas deputāta Leopolda Ozoliņa priekšlikums par minoritātēm nosaukt līvu un čigānu tautības Latvijas pilsoņus, kuri paaudzēm ilgi dzīvojuši Latvijā.
Tika noraidīts kreiso deputātu priekšlikums, konvenciju attiecināt uz nepilsoņiem.
Pēc Saeimas sēdes, kas beidzās plkst.22 vakarā, gandarījumu par paveikto darbu žurnālistiem pauda Tautas partijas (TP) frakcijas priekšsēdētājs Jānis Lagzdiņš. Pēc viņa teiktā, dokumentā noteiktās tiesības, veiktās atrunas un minoritāšu definīcija nodrošina Latvijas pamatnācijas un minoritāšu tiesības.
"Paldies dievam, pabeidzām," pēc sēdes teica JL frakcijas vadītājs Kārlis Šadurskis. Viņam esot atvieglojuma sajūta, jo beidzot būšot miers no politiskajām spekulācijām par to, ka Latvija nav pieņēmusi šo konvenciju.
Viņš akcentēja, ka konvencija neuzliek nekādas jaunas saistības mūsu valstij. Domstarpības konvencijas pieņemšanas laikā labi ilustrējot to, ka partijām nepieciešama ciešāka sadarbība. Komentējot partijas frakciju atšķirīgos viedokļus, Šadurksis sacīja, ka tas esot bijis katra deputāta pārliecības balsojums un viņš par Kļaviņa un Liepiņas atšķirīgo viedokli zināja jau pirms balsojuma.
Politiķis noraidīja pieņēmumu, ka lielā steiga varētu būt saistīta ar gaidāmo Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas augstā komisāra nacionālo minoritāšu jautājumos Rolfa Ekeusa vizīti Latvijā, lai prezidente varētu informēt par padarīto.
Jau ziņots, ka konvenciju Latvija parakstīja 1995.gadā.
Konvencijas stāsies spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas oficiālajā laikrakstā "Latvijas vēstnesis." 

Saimniecībā un biznesā...

Pagaidām tulko tikai frāzes
Elīna Lidere,  NRA  05/20/05     Tildes birojs 2005 izstrādē investēti 410 tūkstoši latu.
Pēc trīs gadu izstrādes šomēnes programmizstrādes kompānija Tilde laidusi klajā jauno Tildes biroja versiju, kurā nozīmīgākās izmaiņas ir palīdzības rīks angļu valodas tekstu lasīšanai un tulkošanai. 
Daudzi bija gaidījuši, ka Tilde varētu piedāvāt pilnu svešvalodas teksta tulkošanu latviešu valodā, līdzīgi kā tas ir iespējams plašāk izmantotajās valodās, piemēram, angļu, vācu un krievu. Savukārt Tildes biroja jaunajā versijā ir ietverts tulkošanas rīks, kas, lasot tekstu angļu valodā, iztulko atsevišķus vārdus un, ja atpazīts, tad atsevišķas frāzes teikumā. Taču arī tas ir būtisks pavērsiens tulkošanas tehnoloģijās latviešu valodā. Jāpiebilst, ka Latvijā jau ir pieejama viena programmatūra ACL Pragma, kas tulko angļu un vācu valodas tekstus latviešu valodā un otrādāk, taču, pēc lietotāju atsauksmēm, saikne ar kontekstu šim tulkojumam tomēr ir diezgan vāja. 
"Arī populārajām valodām izstrādātie tulkošanas rīki tomēr ir nepilnīgi un bieži vien datorizēto tulkojumu nevar saprast. Dators nevar pilnībā aizvietot cilvēku. Tas nevar saprast teksta jēgu. Tāpēc mēs pagaidām attīstām frāžu tulkošanu," – par izstrādāto teksta tulkošanas rīku Neatkarīgajai stāstīja Tildes programmizstrādes direktors Andrejs Vasiļjevs. Viņš tomēr nenoliedz, ka, iespējams, ne tik tālā nākotnē kompānija varētu attīstīt arī pilna teksta tulkošanu. 
Pagaidām noritot darbs pie tulkošanas palīdzības rīku izstrādes rakstīšanai svešvalodā. Tilde piesaistījusi Eiropas struktūrfondu līdzekļus, lai līdz 2006. gada otrajai pusei šo tulkošanas rīku varētu izmantot ne tikai angļu valodas tekstu lasīšanai, bet arī lasīšanai lietuviešu, igauņu, franču, krievu un vācu valodā. 
Jaunajā Tildes biroja versijā ietverta arī paplašināta latviešu – angļu vārdnīca. Iepriekšējā bija dažu drukāto vārdnīcu apkopojums, bet šajā versijā iekļauti speciāli Tildes biroja produktam papildināti tulkojumi. Turklāt pirmo reizi izmantota automatizēta vārdnīcas resursu salīdzinošā analīze, kad ar datora palīdzību tika meklēti vārdi, kas nav ietverti vārdnīcā. Izmantojot šos rezultātus, izstrādāta jauna latviešu – angļu vārdnīcu ar plašāku vārdu krājumu un arī ar vārdu skaidrojumiem. Tilde pat iecerējusi, ka šo datorizēto vārdnīcu varētu izdot arī drukātā formātā. 
Vēl Tildes biroja jaunajā versijā ir ietverts meklētājs, kas meklē atslēgvārdus abās dzimtēs un locījumos gan datorā saglabātajos dokumentos, gan no informācijas internetā, gan arī enciklopēdijās, vārdnīcās, veidņu un attēlu kolekcijās. Papildināta arī pareizrakstības pārbaudes sistēma, kur ietverti vairāk nekā trīs tūkstoši jaunu pēdējos gados apritē ienākošu vārdu. 
Kopumā Tildes birojs 2005 izstrādē kompānija trīs gadu laikā investējusi 410 tūkstošus latu. Tilde veic datorprogrammu lokalizāciju visās trīs Baltijas valstīs. Savukārt Tildes birojam līdzīgs izdevums pagaidām tiek piedāvāts tikai Lietuvā. Pēc nostiprināšanās Lietuvas tirgū kompānija ir iecerējusi izvērst šādu produktu arī Igaunijā. Latvijā Tildes biroju izmantojot aptuveni 100 tūkstoši iedzīvotāju (pēc oficiālās statistikas), bet Lietuvā lietotāju skaits tuvojoties 20 tūkstošiem. Īsumā par biznesu
LETA  05/20/05    
- Privatizācijas jumta likuma izskatīšana Saeimā ir iestrēgusi, jo kārtējo reizi starp Tautas partiju (TP) un partiju Jaunais laiks (JL) ir radušās nesaskaņas. TP uzskata, ka privatizācijas pieteikumi, kas Privatizācijas aģentūrā (PA) vai pašvaldībās iesniegti līdz 2003. gada augustam vai līdz likuma spēkā stāšanās brīdim, ir izskatāmi atbilstoši privatizācijas noteikumiem, kas darbojās līdz 2003. gada augustam. Vienīgi cena tiktu noteikta atbilstoši pašreizējai kadastra vērtībai, norādīja politiķis. Savukārt JL aizstāv pozīciju, ka līdz ar likuma spēkā stāšanos, privatizācijas procesam neatkarīgi no tā, kad pieteikums iesniegts, ir jānotiek saskaņā ar jauno kārtību. 
- ES valstīs šā gada aprīlī reģistrēta 2,1% gada inflācija, kas ir bijusi tāda pati kā mēnesi iepriekš. Latvijas gada inflācijas rādītājs – 7,1% – arī aprīlī ir bijis augstākais ES. Latvijas gada inflācija visaugstākā ES ir jau devīto mēnesi pēc kārtas. Līdz tam augstākā inflācija bija Slovākijā. 
Augstākais gada inflācijas rādītājs pēc Latvijas aprīlī bija reģistrēts Igaunijā – 4,7%, Ungārijā – 3,8% un Luksemburgā – 3,7%. Savukārt zemākā inflācija bija Zviedrijā – 0,4%, Somijā – 1,1%, Nīderlandē – 1,3% un Čehijā un Vācijā – 1,4%. Lietuvā gada inflācija aprīlī bija 3,2%. 
Eirozonā gada inflācija aprīlī bija 2,1% – tāda pati kā mēnesi iepriekš. Eirozonas valstīs lielākais cenu pieaugums aprīlī, salīdzinot ar 2004. gada aprīli, ir bijis mājokļiem – par 4,7%, alkoholiskajiem dzērieniem un tabakas izstrādājumiem – par 4,3% un transportam – par 4,2%. 
- Naftas cenas noslīdēja zem 47 ASV dolāriem par barelu. Vieglās jēlnaftas cena tirdzniecībā Āzijā samazinājās līdz 46,88 dolāriem par barelu. Trešdien ASV jēlnaftas cena jau bija samazinājusies par 1,72 dolāriem par barelu. Brent jēlnaftas cena ceturtdien samazinājās līdz 47,91 dolāram par barelu. Trešdien šīs naftas cena bija kritusies vairāk nekā par vienu dolāru. Pašlaik ASV jēlnaftas cenas jau vairāk nekā par 11 dolāriem par barelu atpaliek no 4. aprīlī sasniegtā 58,28 dolāru par barelu rekorda. ASV jēlnaftas krājumi pašlaik ir augstākajā līmenī kopš 1999. gada jūlija, kad nafta, pārrēķinot pašreizējā cenu līmenī, maksāja aptuveni 30 dolārus par barelu. Naftas eksportētājvalstu organizācija OPEC ir palielinājusi savu naftas ieguvi līdz 29,7 miljoniem barelu dienā. Tas ir augstākais līmenis pēdējos 25 gados un vairāk nekā par diviem miljoniem barelu pārsniedz oficiāli noteikto OPEC naftas ieguves kvotu, kas ir 27,5 miljoni barelu dienā. Repšes firma ņem kredītu tūrismam 
Edgars Galzons,  Diena  05/20/05    Aizsardzības ministrs, partijas Jaunais laiks līderis Einars Repše ieķīlājis sev daļēji piederošās firmas Sirocco kapitāldaļas, lai uzņēmums varētu saņemt kredītu aptuveni 300 tūkstošu latu apmērā kāda tūrisma novirziena attīstībai. Tikmēr Valsts ieņēmumu dienests (VID) vēl turpina pārbaudi par E.Repšes ieņēmumu un izdevumu atbilstību.
Uzņēmumu reģistrā pieejamās ziņas liecina, ka E.Repšem pieder 50% SIA Sirocco pamatkapitāla, bet pārējā puse — Rūtai Raginskai, kuru žurnāls Privātā Dzīve minējis kā ministra līgavu. Trešdien abi firmas līdzīpašnieki savas daļas ieķīlājuši Baltic International Bank — tajā pašā kredītiestādē, kurā E.Repšem jau ir lielas privātās parādsaistības, turklāt Sirocco ieķīlājusi arī savu mantu. Nodrošinātā prasījuma maksimālā summa ir 632 524 lati.
Kā Dienai uzsvēra E.Repšes padomnieks Dans Titavs, kredītu, kas ir aptuveni divas reizes mazāks par nodrošinātā prasījuma summu, aizņēmies E.Repšem daļēji piederošais uzņēmums un šis darījums nav saistīts ar ministra kā privātpersonas kredītsaistībām. Firmai kredīts nepieciešams, lai tā varētu iegādāties pamatlīdzekļus tūrisma attīstībai un vides labiekārtošanai. Sirocco pagaidām nevēloties atklāt, ar kādu tūrisma novirzienu firma nodarbosies un kādu pamatlīdzekļu iegādei kredīts nepieciešams — izsmeļošākas ziņas sabiedrībai tikšot sniegtas pēc divām trim nedēļām. "Tas būs diezgan interesants projekts," izteicās D.Titavs, piebilstot, ka šis tūrisma biznesa veids Latvijā neesot visai attīstīts. 
Uzņēmumu reģistru apkalpojošās Lursoft datu bāzē pieejamā informācija liecina, ka SIA Sirocco reģistrēta šā gada 31.martā un tās pamatkapitāls ir 2000 latu. Firmas darbības veidi Lursoft datu bāzē nav norādīti. Banku augstskolas asociētā profesore Margarita Dunska Dienai stāstīja, ka, piešķirot kredītus, bankas izvērtē dažādus kritērijus. "Tas nav tik ļoti vienkārši, tikai atnākt un pateikt — es esmu Repše, dodiet man kredītu. Tā gluži nav," viņa sacīja. Bankas var izvētīt projektu, kura īstenošanai aizdevums nepieciešams, intelektuālo īpašumu, zīmola vērtību un citus rādītājus. "Tiek izvērtētas ļoti daudzas lietas — arī reputācija, arī vārds," teica M.Dunska. Kredītiestādei būtu jāņem vērā arī E.Repšes kredītvēsture. 
Kā zināms, šā gada sākumā E.Repše visas kredītsaistības, kuras iepriekš pārzināja Hansabanka un Nord/LB Latvija, nodeva salīdzinoši nelielajai Baltic International Bank, kuras valdes priekšsēdētājs Valērijs Belokoņs pirms 8.Saeimas vēlēšanām lielas summas ziedoja gan E.Repšes honorāram, gan JL. Amatpersonas deklarācijā par pagājušo gadu aizsardzības ministrs norādījis, ka viņa parādsaistības sasniedz nepilnus 1,4 miljonus latu. Pārbaudot E.Repšes ienākumus un izdevumus no 1999. līdz 2003.gadam, VID bija konstatējis, ka viņa līdzekļu pārtēriņš sasniedz 50 000 latu. E.Repše to kategoriski noliedza, arī analizējot viņa iedzīvotāja gada ienākumu un valsts amatpersonas deklarācijā norādītās ziņas, šādus secinājumus izdarīt nav iespējams. VID komunikācijas nodaļas vadītāja Agnese Grīnberga ceturtdien apliecināja, ka pārbaude turpinās.

Rapsis izplešas Latvijā 
Evija Ercmane,  Diena  05/24/05    Kad Latvijā no rapša sāks ražot biodegvielu, radīsies blakusprodukts — tā sauktie rauši, kas, sajaukti ar skaidām, var kļūt par plaši izmantotu lētu kurināmo, stāsta rapša eļļas ražotāja Iecavnieks vadītājs Dainis Lagzdiņš.
Perspektīvas redz ne tikai biodegvielā, bet arī pārtikas rūpniecībā un kurināmā ražošanā.
Par spīti rapša graudu pārstrādes jaudas trūkumam, jo Latvijā biodegvielas ražošanu nav sākusi neviena no plānotajām rūpnīcām, un pagājušā gada nelielajai krīzei starptautiskajā tirgū, kur nonāk lielākā daļa Latvijā izaudzētā rapša, paredzams, ka šīs laukaugu kultūras uzvaras gājiens Latvijā turpināsies gan šajā, gan turpmākajos gados. Nozares dalībnieki šajā lauksaimniecības atzarā saskata perspektīvas, un par pakāpenisku rapša īpatsvara palielināšanu domā gan zemnieki, gan ražošanas uzņēmumi. 
"Man rapsis aug nedaudz vairāk kā ceturtajā daļā no visiem 600 hektāriem. Tā kā cukurbiešu nozare sākusi šķobīties, tās vietu saimniecībā ieņems rapsis. Tad rapsis būs vismaz pusē visu sējumu," nākotnes plānos dalās Jelgavas rajona Sesavas pagasta Sniedžu saimnieks Uldis Vangalis. Lauksaimnieks rapša audzēšanā saskata lielas perspektīvas, taču norāda arī uz konkurenci, ko Latvijas zemniekiem var radīt, piemēram, Ukrainas rapša ražotāji, kuru raža nogatavojas daudz siltākās un ilgākās vasarās, tādēļ nopērkama lētāk. 
Zemkopības ministrijas (ZM) aprēķini liecina, ka Latvijā rapša sējumi varētu plesties divtik lieli kā patlaban, proti, šajā pavasarī dzeltenie rapša ziediņi uzplaukuši aptuveni 50 tūkstošos hektāru, taču Latvijas ārēs vieta esot vēl 50 tūkstošiem rapša hektāru. "Latvijā kopā ir ap 400 tūkstošiem laukaugu sējumu, un agronomiski vislabākā proporcija būtu, ja rapši augtu 100 tūkstošos hektāru," skaidro ZM Lauksaimniecības departamenta direktora vietnieks Jānis Sietiņsons.
Tā kā rapsi katru gadu nevar audzēt vienā laukā, tā sējumiem ik gadu jāierāda citas platības, bet zemē, kur iepriekš audzis rapsis, ir vislabākā augsne citiem laukaugiem. Tādēļ rapša audzēšanu par pamata biznesu uzskata tikai daļa lauksaimnieku, izteikti Zemgalē. Citviet Latvijā rapsis tiek audzēts kā izdevīga "starpkultūra" jeb tiek izmantots zemes auglības uzlabošanai. 
Arī Saeimas deputāta, Zaļo un Zemnieku savienības (ZZS) frakcijas vadītāja Augusta Brigmaņa saimniecībā Tukuma pusē Pūrē rapsis aizņem ap 15% no 350 hektāriem sējumu. "Ienesīgums šai kultūrai ir gandrīz tāds pats kā graudaugiem," norāda A.Brigmanis, skaidrojot aritmētiku: no viena hektāra tiek novāktas divas trīs tonnas rapša, un katru pārdot var par 140 latiem. Savukārt graudus pārdot var par 70 latiem tonnā, bet no viena hektāra var novākt līdz sešām tonnām graudu. "Peļņa no rapša ir nedaudz mazāka, jo graudos mazāk jāiegulda. Kā kultūra rapsis ir prasīgs. Jāpielieto daudz ķimikāliju, tādēļ rapsis prasa samērā lielus kapitālieguldījumus," stāsta A.Brigmanis. 
Savukārt Tautas partijas priekšsēdētājs Atis Slakteris, kura saimniecībā rapsis tiek audzēts 200 no kopumā 1100 hektāriem, norāda, ka šī lauksaimniecības kultūra ieņem arvien nozīmīgāku vietu saimniecībā. "Tā nebūs dominējošā kultūra, bet tās īpatsvars tiks palielināts," skaidro A.Slakteris, kurš rapsi pirmoreiz iesējis tikai pērn. "Raža bija veiksmīga," saka Saeimas deputāts. 
"Ja pirms dažiem gadiem rapsis bija tāda modes lieta, tad tagad tas jau ir stabils bizness," rapša vietu lauksaimniecības struktūrā skaidro Lauksaimnieku organizāciju sadarbības padomes pārstāve Rita Sīle. Faktiski visa rapša raža ik gadu tiek eksportēta, un galvenie noieta tirgi atrodas Vācijā un Dānijā. Tā kā katram lauksaimniekam savu nelielo (salīdzinot ar Eiropas pasūtījumiem) ražu vest pāri robežām būtu neizdevīgi, jau vairākus gadus zemnieki sadarbojas kooperatīvā Latraps. 
Arī kooperatīva statistika liecina — rapsi ar katru gadu saražo arvien vairāk. Latraps ir viens no lielākajiem lauksaimnieku kooperatīviem Latvijā, un tajā ietilpst ap 340 rapša audzētāju. "Apmēram trīsdesmit ir tādi ļoti lieli, kuru sējumi ir lielāki par tūkstoti hektāru," norāda kooperatīva vadītājs Edgars Ruža. Rapša lielaudzētāji pārsvarā meklējami Zemgalē. 
Pagājušais gads rapšeniekiem Latvijā bija veiksmīgs, taču tāds pats tas bija arī zemniekiem citās valstīs. Tas radīja pārlieku lielu piedāvājumu, kas samazināja rapša cenu. Turklāt Francijas un Vācijas biodegvielas rūpnīcas neražoja ar pilnu sparu — Francijā neatrisināta ir diskusija, vai šo degvielas veidu aplikt ar akcīzes nodokli, bet Vācija joprojām nevar izšķirties biodegvielu ražot no rapša vai tomēr sojas, kas ir lētāka. 
Neskatoties uz šīm starptautiskā tirgus klizmām, Latraps biedri šogad plānojuši faktiski dubultot eksportējamā rapša apjomus. Savukārt ZM aplēstos 100 tūkstošus rapša hektāru pēc E.Ružas prognozēm Latvija varētu sasniegt tuvāko triju četru gadu laikā. "Līdz šim katru gadu sējumu platības dubultojās, bet pie noteikta daudzuma dubultot vairs nav tik viegli," skaidro E.Ruža. 
Kamēr jaudīgās biodegvielas ražošanas rūpnīcas Latvijā vēl tikai top, jau strādājošie uzņēmumi meklē arvien jaunas nišas. "Mēs patlaban pētām, kā īpaši neapstrādātu rapšu eļļu būtu iespējams izmantot tehniskām vajadzībām," stāsta rapša eļļas ražotāja Iecavnieks vadītājs Dainis Lagzdiņš, sīkāk gan pagaidām neinformējot, vai uzņēmums atklājis, kā motoru darbināšanai varētu izmantot arī īpaši neapstrādātu rapšu eļļu. D.Lagzdiņš uzsver, ka nākotnē, kad darbu uzsāks jaudīgās biodegvielas rūpnīcas, kur, spiežot eļļu bioloģiskās degvielas ražošanai, kā blakusprodukts radīsies tā sauktie rauši, būtu jādomā, kā tos izmantot ne tikai lopbarībā, bet arī kurināmā materiāla ražošanai. Rapšu raušiem ir liela enerģētiskā vērtība, tādēļ, sajaukti ar skaidām, tie varētu kļūt par plaši izmantotu, lētu, dabisku alternatīvo kurināmo. 
Par pievēršanos rapšu atzaram domā arī uzņēmēji, kas patlaban pārstrādā graudus. "Vairāki asociācijas biedri ir veikuši iestrādes rapšu pirmapstrādē (kaltēšanā) un transportēšanā un domā attīstīt arī eļļas spiešanu," skaidro Latvijas Labības pārstrādātāju asociācijas vadītājs Vitauts Paškausks.

Latvijā vērojams aitkopības sabrukums
Daiga Kalniņa,  NRA  05/25/05     Kustības par ētisku attieksmi pret dzīvniekiem (PETA) akcija, aicinot protestēt pret aitu mocīšanu Austrālijā, Latvijā nav aktuāla, jo mūsu valstij risināmas atšķirīgas aitkopības problēmas.
"Aitu labturības noteikumi pēc ES standartiem pildāmi vieglāk, salīdzinot ar govju un cūku labturību. Šie noteikumi Latvijā ir pat stingrāki par ES prasībām," saka Latvijas Aitu audzētāju asociācijas valdes priekšsēdētājs Dzintars Kozulis, kuram pieder valstī lielākā šķirnes aitu audzēšanas saimniecība – z/s Zīles – Madonas rajona Ošupes pagastā, kā arī lielākais aitu ganāmpulks Latvijā. Tajā šopavasar saskaitītas 420 galvas, puse ir jēri. Aitas Zīlēs tur dziļajā kūtī bez piesiešanas. Aitas nepanes mitrumu, un regulāri kaisot, kūtis ir sausākas. Tajās nodrošina ventilāciju, barību un ūdeni.
Šķiet, liela daļa Latvijas iedzīvotāju aitas gaļu veikalos tikpat kā nav redzējuši un diezin vai atceras, kā tā garšo. To apliecina arī gaļas pārstrādātāju teiktais. Jēkabpils gaļas pārstrādes uzņēmuma SIA Serho 777 Gaļina Maļiņina minēja, ka šā gada piecos mēnešos kombinātā nav nokauta neviena aita. Tās vairāk piedāvā rudenī, kad brāķē aitas un realizē jērus, taču arī maz – tikai piecas līdz desmit avis mēnesī. Izdevīgāk esot pašiem audzētājiem realizēt gaļu tirgū, taču dārgo aitas gaļu pērk retais. SIA Viesuļi direktors Normunds Teicāns bilda, ka viņa kautuvē mēnesī, ievērojot ES standartus, tiekot nokautas divas līdz četras aitas. 
Latvijā vislielākais skaits aitu tiek nokauts SIA AIBI un z/s Senlejas kautuvēs, bilst Dz. Kozulis, uzsverot, ka Latvijas veterinārās prasības stingrībā pārspēj citas Eiropas valstis. Latvijas aitu audzētāji uzmanot, lai lopiņi pa ceļam netiek sakropļoti, lai netiktu izraisīts stress. Zīlēs pirms vairākiem gadiem iegādāti teķi Vācijā, kuri vesti vētrā pār jūru, pēc tam daži dzīvnieki pēcnācējus bija spējīgi dot tikai pēc trim gadiem.
Uzņēmuma Senlejas vadītājs Alvis Mihailovs uzskata, ka PETA akcija boikotēt Itālijas uzņēmuma veikalus Benetton, lai protestētu pret nežēlīgu aitu mocīšanu un nogalināšanu Austrālijā, Latvijā nav aktuāla. Tur ažiotāža sacelta par aitu vilnas ieguves metodēm, bet Latvijā aitas audzē gaļas ieguvei. Āda tiek dīrāta vienīgi nokautām aitām, un tās izmanto gaļas ieguvei. Nedz aitu ādas, nedz arī vilna lielā apjomā Latvijā netiek izmantota, jo tirgus ir pārāk mazs. 
Aitu ādas netiek pārstrādātas, tās tiek utilizētas sadedzinot, kas gan nav pareizi. Zemniekiem jau tā ir rūgtuma pilna sirds, jo ieguldīts daudz smaga darba, aitas kopjot un cērpot, bet izaudzētais vēl netiek izmantots pilnībā. Arī Senlejās kauj nelielu skaitu aitu – vidēji 30 dzīvniekus mēnesī, bet aprīlī – tikai trīs, jo trūkstot pieprasījuma pēc aitas gaļas, kas Latvijā nav populāra, jo ir dārga. Latvijā nav tirgus ne aitu ādām, ne vilnai, arī gaļas ieguve ir nekvalitatīvāka, tāpēc aitas uz kautuvi bieži tiek vestas necirptas, kas neatbilst higiēnas prasībām. 
Dz. Kozulis uzsvēra, ka aitu audzētāju Latvijā ir daudz, taču šo mājlopu blīvums ir ļoti mazs. Pēdējo 15 gadu laikā Latvijā ir aitkopības sabrukums, šo mājlopu skaitam samazinoties vairāk nekā 50 reizes. Visu karu laikā nav bijis tik liela aitu skaita samazinājuma, kāds piedzīvots pēdējos neatkarības gados. Vēl 1990. gadā Latvijā bija 164,6 tūkstoši aitu un ieguva 3,5 tūkstošus tonnu gaļas jeb 1,5 kilogramus uz iedzīvotāju, kā arī 347 tonnas vilnas, bet pašlaik atlicis tikai ap 1000 Latvijas tumšgalves šķirnes aitu, kas tiek audzētas astoņās saimniecībās. Tiek saražoti 230 grami gaļas un 37 grami vilnas uz iedzīvotāju gadā. Dz. Kozulis piebilst, ka pēdējos gados nozare nedaudz atkopusies, jo reģistrēts apmēram 20 000 aitu, kuru skaits varētu sasniegt 30 000. Iznākot viena aita uz 100 hektāriem lauksaimniecības zemes. Anglijā saskaitītas 150 aitas uz 100 hektāriem, bet mazajā Jaunzēlandē vien ganās ap 50 miljoni aitu. Jaunzēlandieši nevarot saprast – Latvija ir tik zaļa ar lielām, brīvām platībām, bet aitu, kuru gaļa atzīta par visveselīgāko, tik maz. 
Zīlēs dzīvnieki tiekot pārdoti kā šķirnes lopi, tātad nedaudz dārgāk par gaļas dzīvniekiem, bet, salīdzinot ar Eiropas cenām, tas esot pat ļoti lēti. Vācijā šķirnes teķi maksā līdz pusotram tūkstotim eiro, bet Latvijā ļoti labs teķis maksā ap 200–300 eiro.
***
Fakti
Aitu skaits Latvijā – 40518 
Aitu skaita sadalījums pēc šķirnes Latvijā 2004. gadā:
– Latvijas tumšgalve – 10 790
– Latvijas tumšgalves krustojums – 5297
– Romanovas – 236 
– Citas – 158 
Ganāmpulku skaits Latvijā – 3457
Lielākie aitu ganāmpulki, kur dzīvnieku skaits ir vairāk nekā 200:
Z/s Kūmas 3
Z/s Zīles
Z/s Mežkalēji
Maruta Šimanska
SIA Ora
Z/s Treļi
Īsumā par biznesu
LETA  05/25/05    
- Latvijas eksports šā gada pirmajos divos mēnešos ir palielinājies par 30% līdz 0,6 miljardiem eiro (0,28 miljardiem latu), kas ir bijis otrais straujākais pieaugums no ES valstīm. Visstraujāk eksportu šā gada pirmajos divos mēnešos palielinājusi Kipra – par 142% līdz 0,1 miljardam eiro. Polijā, tāpat kā Latvijā, eksports palielinājās par 30%, bet Igaunijā par 29%. Lietuvas eksports gada pirmajos divos mēnešos pieauga par 19% . 
- Lielākā eksportētāja ES ir Vācija, kuras eksporta vērtība gada pirmajos divos mēnešos sasniedza 119,1 miljardu eiro, salīdzinājumā ar pagājušā gada attiecīgo periodu palielinoties par 6%. Francijas eksporta apjoms divos mēnešos bija 55,3 miljardi eiro, Nīderlandes – 48 miljardi eiro, Lielbritānijas – 41,8 miljardi eiro, Beļģijas – 40,8 miljardi eiro, bet Itālijas eksporta apjoms – 40,7 miljardi eiro. 
- Lielākais ārējās tirdzniecības pārpalikums bija Vācijai – 26,5 miljardi eiro, Nīderlandei – 5,3 miljardi eiro, Īrijai – 4,8 miljardi eiro un Zviedrijai – 2,8 miljardi eiro. Savukārt lielākais ārējās tirdzniecības deficīts bija Lielbritānijai – 15,6 miljardi eiro, Spānijai – 10,1 miljards eiro, Grieķijai – 4,5 miljardi eiro un Francijai – 4,2 miljardi eiro.
Izglītībā...

Nesekmīgajiem devītklasniekiem būs vairāk iespēju izglītoties 
Ilze Grīnuma,  Diena  05/20/05     Vismaz divas reizes vairāk skolu šogad plāno piedāvāt vispārizglītojošās un profesionālās programmas tiem 9.klašu skolēniem, kuri vājo sekmju dēļ varētu neiegūt pamatizglītību. Turklāt desmit apjomīgi projekti ir finansēti par ES struktūrfondu naudu, kuri, kā, piemēram, Rīgas Vidzemes priekšpilsētā, ļauj no 1.septembra sākt līdz šim nebijušas mācību programmas, izmantot mācību un metodiskos līdzekļus. 
Šonedēļ devītklasniekiem sākās valsts pārbaudījumi, kuros izšķirsies daudzu sekmēs vājāko liktenis. Izglītības pārvaldes pēc pirmā semestra prognozēja, ka bez pamatizglītības varētu palikt 3853 jeb apmēram desmitā daļa devītklasnieku. 
Lai arī pirms eksāmeniem Izglītības un zinātnes ministrija (IZM) šo informāciju nav aktualizējusi, prognozētais no realitātes, visticamāk, krasi neatšķirsies. Pērn izglītības pārvaldes prognozēja, ka būs ap 4000 skolēnu ar liecībām, pēc eksāmeniem skaits saruka līdz 3238. 
2004.gads bija pirmais, kad šokējošajām nesekmības ziņām pievērsa nopietnu uzmanību, jo mainījās izglītības ieguves nosacījumi: bez pamatizglītības paliek tie, kuri vairāk nekā trijos priekšmetos saņēmuši zemāk par četrām ballēm no desmit. Tad pamatskolas beigšanas apliecības vietā tiek izsniegta liecība, kas liedz tālāk mācīties vidusskolā, kā arī iestāties lielākajā daļā profesionālo skolu.
Ministrijas izveidotajā izlīdzinošo programmu kartē iezīmētas 52 pašvaldības, kur vismaz viena skola izteikusi gatavību par nesekmīgajiem padomāt īpaši. Izlīdzinošā, arī korekcijas programma nozīmē, ka skolēni pēc īpašas metodikas mācās lielākoties tikai tos priekšmetus, kuros bijuši nesekmīgi. Precīzs šo skolu saraksts un bez pamatizglītības palikušo skaits būs zināms pēc izlaidumiem jūnija vidū, informēja IZM Vispārējās izglītības departamenta vadītājs Artūrs Skrastiņš. Pērn izlīdzinošās programmas piedāvāja 31 izglītības iestāde, un sekmēs vājo skolēnu vienīgā drošā tālākās mācīšanās iespēja bija palikšana uz otru gadu. No pieminētajiem 3238 devītklasniekiem šajā mācību gadā tā skolojas vairāk nekā puse.
IZM veiktās aptaujas skolās gan rāda, ka izlīdzinošās programmas savu popularitāti vēl nav iekarojušas. Šogad tajās mācās 17,8%, jaunajā mācību gadā gatavi skoloties tikai ap 13% potenciālo liecības saņēmēju. Daudz pieprasītākas ir profesionālās korekcijas programmas, kurās tagad mācās piektdaļa, vēlētos — katrs trešais. No 1.septembra šīs programmas būs vismaz 15 arodskolās — arī ievērojami vairāk nekā pērn, informēja IZM Profesionālās izglītības un tālākizglītības departamenta direktors Gunārs Krusts. Apmēram 5% no pērnā gada devītklasniekiem, kas saņēma tikai liecības, mācības neturpina.
No Eiropas Sociālā fonda līdzekļiem korekcijas programmu attīstībai kopā ar pašvaldību līdzfinansējumu tiks teju 400 000 latu. Latvijā vēl nebijušu projektu īstenos Rīgas izglītības departamenta Vidzemes priekšpilsētas nodaļas speciālisti, apvienojot četru vispārizglītojošo un četru profesionālo skolu pedagogus. Sekmēs vājie devītklasnieki tiks skoloti pēc īpašas programmas: četras dienas nedēļā mācīsies vispārizglītojošos priekšmetus, piektajā dienā dosies uz arodskolu. Turklāt mācību gada laikā skolēni iepazīsies ar visu četru profesionālo skolu piedāvātajiem arodiem. "Lai būtu vieglāk izvēlēties savu turpmāko ceļu, kaut vai lai saprastu, ko viņi noteikti negrib darīt," par jauniešu motivēšanas plāniem stāstīja nodaļas metodiķe Sandra Dzelme.
Rīgas pedagogi iecerējuši izstrādāt arī citiem kolēģiem noderīgus mācību un metodiskos līdzekļus. Piemēram, matemātikas programma tiks izstrādāta kopā ar arodskolu pedagogiem, lai izveidotu "dzīvei tuvu" vingrinājumu krājumu. Projekta ietvaros 20., 100., Ezerkrasta vidusskola un 9.vakara maiņu vidusskola uzņems ap simts 9.klašu skolēnus ar liecībām, kurus izglītos arī Rīgas pārtikas ražošanas vidusskola, Purvciema amata skola, 34.arodvidusskola, Būvamatniecības vidusskola.
Tikpat nopietnu darbu sekmēs vājo skološanai plāno ieguldīt arī Jelgavas rajona izglītības pārvaldes speciālisti. Šeit neklātienes vidusskolas un Zaļenieku arodvidusskolas kopīgajā projektā plānots rast mācību motivāciju 42 devītklasniekiem. Zaļeniekos tiks veidots arī īpašs atbalsta centrs skolēniem ar grūtībām mācībās un viņu vecākiem. Tajā strādās sociālais pedagogs, psihologs, karjeras izvēles speciālists, pastāstīja Jelgavas rajona izglītības pārvaldes speciāliste Inga Vilcāne.
***
2004./2005.māc.g.
Tikai liecības saņēma 3238 skolēni, no tiem:
- atkārto mācības 9.klasē 48,5%
- turpina mācības citā skolā 22,2%
- iestājušies profesionālās izglītības iestādēs 16,6%
- neturpina mācības 4,8%
Informāciju par profesionālajām skolām, kurās varēs mācīties ar liecību skatiet IZM, Profesionālās izglītības attīstības aģentūrā

Skolotāji zēnus un meitenes diferencē pēc dzimumam raksturīgām īpašībām  
LETA  05/20/05    Latvijas skolotāji diferencē zēnus un meitenes pēc dzimumam raksturīgām īpašībām, liecina pētījums par dzimumu līdztiesības jautājumiem Latvijas izglītības sistēmā. Skolotāji uzskata, ka meitenes ir emocionālākas, kārtīgākas, paklausīgākas un kautrīgākas, bet zēniem raksturīgākas tādas īpašības kā pārgalvīgums, agresija, atlētiskums un trokšņainums, informēja Labklājības ministrijas Komunikācijas departamentā.Lai gan 57% skolotāju uzskata, ka mācību procesā dzimumam nav nozīmes, tomēr, vērtējot priekšmetus, kuri padodas labāk, skolotāji atzīst, ka meitenēm labāk padodas literatūra un mūzika, savukārt zēniem - fizika un informātika. 
Lielākā daļa jeb 69% aptaujāto skolotāju uzskata, ka nevienlīdzīgas iespējas zēniem un meitenēm skolā nav reāla problēma. 
Pētījuma autori šodien pētījuma prezentācijas laikā norādīja, ka skolotāji par dzimumu līdztiesību ir informēti virspusēji un visbiežāk informācija ir nejauši iegūta. Pētījuma laikā aptaujāti aptuveni 200 skolotāji. 
Izglītības iestāžu vide Latvijā ir femīna - šajā mācību gadā vispārizglītojošās dienas skolās 88% pedagogu ir sievietes, bet skolu vecāku padomēs 86% pārstāvju ir sievietes, norādīts pētījumā. 
LAKA: Atvērtā koda programmatūra skolām izmaksātu lētākLETA  05/21/05     Latvijas Atvērtā koda asociācija (LAKA) uzskata, ka, atsakoties no "Microsoft" atbalsta un instalējot datoros bezmaksas atvērtā koda programmatūru, skolām būtu jāiegulda mazāk līdzekļu datoru uzturēšanā turpmāk. 
LAKA vadītājs Aigars Mahinovs uzskata, ka, izmantojot atvērtā koda programmatūru, skolas bez papildu izdevumiem iegūtu daudz papildu programmatūras, arī pilnu grafikas apstrādes, animācijas, matemātikas un pat programmēšanas programmu klāstu. 
Mahinovs uzsvēra, ka LAKA eksperti labprāt izveidotu nepieciešamo programmatūras komplektu šā un citu līdzīgu projektu vajadzībām, kā arī apmācītu personālu veikt šīs programmatūras instalāciju. 
Kā ziņots, Īpašu uzdevumu ministra elektroniskās pārvaldes lietās sekretariāts uzsācis projektu "Ar datoriem uz zināšanām", kura gaitā skolām paredzēts dāvināt valsts pārvaldes iestāžu lietotos datorus. Dāvinājumus koordinēs ministra sekretariāts, bet kompānija "Komerccentrs "Dati grupa"" atjauninās datorus un uzstādīs tajos "Microsoft Latvia" dāvināto "Windows" un "Office" programmatūru. 
LAKA vadītājs uzskata, ka "Microsoft" tikai ļauj turpināt lietot uz šiem datoriem savu programmatūru, tādējādi neko konkrēti neieguldot šajā projektā. "Tikpat labi šo projektu varētu realizēt arī bez "Microsoft" atbalsta, instalējot uz šiem datoriem bezmaksas atvērtā koda programmatūru," sacīja LAKA pārstāvis. 
Mahinovs skaidroja, ka šāda nomaiņa neietekmētu projekta izmaksas vai norises gaitu. Turklāt, kā parāda Lielbritānijas skolu informācijas tehnoloģiju (IT) aģentūras BECTA pētījums, strādājot ar atvērtā koda programmatūru, skolas nebūs spiestas ieguldīt tik lielus resursus datoru uzturēšanā un administrēšanā turpmāk, kā arī varēs cerēt uz ilgāku aparatūras kalpošanas laiku. 
"Pēc trīs gadus ilguša BECTA pētījuma, kurā bija iesaistītas ap 500 skolu, tika secināts, ka skolas, izmantojot atvērtā koda programmatūru, ietaupa vidēji 40% no sava IT budžeta," sacīja Mahinovs. Pēc BECTA prognozēm, plašāk ieviešot atvērtā koda programmatūru, Lielbritānijai būtu iespējams ietaupīt aptuveni 300-400 miljonus mārciņu (306-408 miljonus latu) no miljarda mārciņu (1,02 miljardu latu) lielā skolu IT budžeta. 
Pēc LAKA vadītāja domām, šogad noslēgtais Latvijas valsts un "Microsoft" līgums, lai gan tajā atklāti netika dota priekšroka šīs IT kompānijas programmatūrai, skaidri liecina par "absurdas un pilnīgi nepamatotas priekšrocības izrādīšanu "Microsoft"". 
"Valsts līdzekļi un valsts resursi tiek tērēti, nevis lai dotu skolēniem datorzināšanas un atbalstītu Latvijas lauku skolu konkurētspēju, bet gan lai panāktu, ka valsts nauda tiek tērēta "Microsoft" lietotāju apmācībai, tādējādi apslāpējot jebkādu iespējamo konkurenci, ko "Microsoft" nākotnē varētu radīt citādi izglītoti jaunieši," uzskata Mahinovs. 
BECTA ir valsts aģentūra, kas veido Lielbritānijas skolu datortehnikas iepirkumu, raksta datorapmācības grāmatas skolām un nosaka kopējo skolu IT politiku. 
LAKA mērķis ir sekmēt atvērtā koda programmatūrai un kustībai labvēlīgu vidi Latvijā. 
Ar Latvijas vēsturi krievu skolās iet grūti 
Ilze Grīnuma,  Diena  05/23/05    Krievu tautības skolēniem PSRS bieži vien asociējas ar laiku, kurā nediskriminēja viņu nāciju un valodu. Daļa no viņiem, piemēram, "nekad nerakstīs par Latvijas okupāciju" un domā, ka vai visi latvieši bija vācu vērmahtā. Izpratne būtu jāgūst skolā, taču tajā Latvijas vēstures mācīšana dažādu iemeslu dēļ ir ļoti sarežģīta — divu informācijas telpu, pedagogu, trūkstošo mācību grāmatu u.c. dēļ. 
Situāciju netieši raksturo divi skolotāji. "Kāda būs attieksme, ja visu laiku runā par čemodānu dzelzceļa stacijā Rosija?" asi jautā vēstures skolotāja, privātskolas Maksima direktore Olga Isakova. Skolēni uz skolu nāk pilni agresijas, šādi politiķu izteikumi būtiski ietekmējot arī pedagogu attieksmi. Šo savu īpašo lomu tad arī parāda Herdera vidusskolas vēstures skolotāja Jeļena Smoļina, kura par čemodānu pasmaida: viņu kā savas valsts pilsoni tas nekādi neskar.
Formāli starp vēstures mācību priekšmetu abu valodas plūsmu skolās nav nekādu atšķirību. Skolotāji strādā ar vienu satura pamatdokumentu jeb valsts standartu, pēc viena mācību programmas parauga.
Tāpat arī visiem ir viens nosacījums: ne mazāk kā trešdaļu no stundām veltīt Latvijas vēstures jautājumiem. Visi 9. un 12.klašu absolventi kārto viena satura eksāmenu vēsturē, lielākoties par Latviju. Tiesa, eksāmenos parādītās zināšanas tautību šķērsgriezumā līdz šim ne satura veidotāji, ne Izglītības un zinātnes ministrija (IZM) nav pētījuši. "Nav bijis tādas vajadzības," bilst Izglītības satura un eksaminācijas centra (ISEC) vadītājs Māris Krastiņš.
Tie, kas izzinājuši situāciju abu valodas plūsmu skolās, stāsta — latviešu un krievu skolēni stundās uzdod pavisam atšķirīgus jautājumus par vēsturi. Ja runa ir par Ribentropa—Molotova paktu, tad krievu jauniešus var pēkšņi izbrīnīt fakts, ka tā ir vienošanās starp Hitleru un Staļinu. "Jo viņos ir priekšstats, ka tas viens ir tas sliktais, bet otrs — labais," stāsta vēstures mācību grāmatu autors Andris Tomašūns. Viņš kādu laiku strādājis Olaines skolā ar krievu mācībvalodu, tagad — Jelgavas 4.vidusskolā.
Latviešu skolēni var atnāk uz vēstures stundu ar pārliecību, ka PSRS bija laiks, kurā latvieši vispār nepiedalās, — tā vēsturnieks Valdis Klišāns, kurš daudzus gadus bijis ISEC vēstures jautājumu speciālists.
"Bet problēmu [ar Latvijas vēsturi krievu mācībvalodas skolās] nevar vērtēt kā tikai balts vai melns," brīdina V.Klišāns. Zināšanas vēsturē ietekmē ģimene, plašsaziņas līdzekļi, pedagogs, mācību grāmatas. Ar grāmatām krievu valodā ir "plāni". Tulkotas no latviešu izdevuma ir divas novecojušas Induļa Ķēniņa Latvijas vēstures grāmatas, 2002.gada A.Tomašūna un Gunāra Kurloviča grāmata pamatskolai. Vidusskolas posmam grāmatu krieviski nav.
Ja pedagogi izmanto pieminētās mācību grāmatas, tad tajās salīdzinoši daudz vietas atvēlēts brīvības cīņām pagājušā gadsimta sākumā, pirmskara laikam, Latvijas okupācijai, atmodas laikam. Tomēr, kā stāsta O.Isakova, tās ir vienmuļā drukā, "smagā valodā studentiem". Citādi, ja tā kā Rīgas Herdera vidusskolas vēstures skolotāja Jeļena Smoļina savu priekšmetu māca bilingvāli un latviski — tad ar grāmatām nav nekādu problēmu.
Mazākumtautību skolas ir saņēmušas arī ievērojamus mācību grāmatu sūtījumus no Krievijas, piemēram, 2002.gada beigās — 55 000 eksemplāru. IZM toreiz centās pārskatīt to satura atbilstību valsts izglītības standartiem, īpaši vēsturē. Tomēr, kā liek noprast V.Klišāns, toreiz saceltās ažiotāžas dēļ ministrija neriskēja grāmatas "neielaist" skolās. "Bet ne jau grāmatās ir tas sāls, (..) skolotāja personībā," bilst vēsturnieks.
"Jūs sakāt, krievi negrib"
"Grūti ir ar skolotāja pozīciju," neslēpj O.Isakova. Viņasprāt, pašreiz krievu skolas pārdzīvo līdzīgu laiku, kāds bija 90.gadu sākumā, kad daudzi krievi palika bez Latvijas pilsonības. Pastiprinātā uzmanība vēstures un etniskajiem jautājumiem, kas līdzi nesot nacionālistiskus izteikumus pret krieviem, arī daļā skolotāju ir radījuši aizvainojumu. Turklāt arī starp vēstures pasniedzējiem ir nepilsoņi, un ne ISEC, ne IZM viņu pausto personīgo viedokli nevar izkontrolēt. J.Smoļina atzīst, ka nevar iedomāties, kā varētu runāt par vēstures sarežģītākajiem posmiem vai mācīt civilzinības kā nepilsone. 
A.Tomašūns stāsta — kad protesta akcijās pret izglītības reformu politiķi prasīja atjaunot 1919.gada Izglītības likumu, viņš saviem Olaines skolēniem aiznesis tā kopiju. "Tad, kad viņi izlasīja, ko patiesībā paredzēja šis likums, tad neviens tādu tagad savās skolās negribēja," atceras skolotājs. Diskusijas, darbs ar vēstures avotiem, tolerance ir tā, kas nepieciešama vēstures stundās tad, kad skolēni jau atnāk ar gataviem, ģimenē saklausītiem, bet vēsturiski aplamiem spriedumiem, bilst J.Smoļina.
ISEC domā, ka skolotāja darbu kontrolē eksāmeni. Savukārt O.Isakova bilst: "Jāpanāk, lai skolēni nevis iekaļ, kā pareizi atbildēt naturalizācijas vai skolas eksāmenā, bet tiešām arī tā domā un jūt." Viņasprāt, sākot veidot valsti ar tik sarežģītu vēstures mantojumu, valdības pienākums bija parūpēties par atsevišķu Latvijas vēstures, latviešu literatūras priekšmetu mazākumtautību skolās, par interesantām mācību grāmatām, izglītotiem pedagogiem u.tml. "Jūs sakāt, krievi negrib. Es saku — bet jūs, latvieši, gribat?" jautā pedagoģe un piebilst, ka šis "īpašais" statuss, visticamāk, būtu bijis nepieciešams tikai pārejas laikā.

Eksāmeni pārņem prātus 
Ilze Grīnuma,  Diena  05/25/05    12.klasēm sākas centralizētie eksāmeni, kas ir priekšnosacījums uzņemšanai augstskolā.
Vai maizītes drīkst ņemt līdzi? — Nedrīkst. — Kādas maizītes, tur jau var sabāzt špikerus! Tā jokodamies otrdien pēdējo konsultāciju pirms latviešu valodas eksāmena sāk Rīgas 6.vidusskolas divpadsmitie. Cerams, tikpat entuziasma un pārliecības pilni viņi ir arī trešdien, kad zināšanas jāparāda bez jokiem. Ar latviešu valodu un literatūru vidusskolām šogad sākas centralizēto eksāmenu sesija, kopumā aptverot ap 50 000 skolēnu. Rezultāti būs zināmi 18.jūlijā.
12.klašu skolēniem jākārto pieci centralizētie eksāmeni: obligāti latviešu valodā un svešvalodā, viens — pēc skolas izvēles, divi — pēc paša izvēles. Pārbaudījumu testa daļa jāaizpilda īpaši rūpīgi un precīzi, jo to tāpat kā pērn vērtētāji apstrādās ar datoru, lai ātrāk darbus izlabotu. Centralizētie eksāmeni jau otro gadu ir obligāts priekšnosacījums, lai iestātos augstskolā.
"Vai jūs atceraties, cikos sākas eksāmens?" jautā skolotāja. "Nē," tikpat nopietni konsultācijas sākumā atbild abiturienti, un klase piespurdz ar smiekliem. Rīgas 6.vidusskolas latviešu valodas un literatūras skolotāja Laila Āboltiņa pie 12.klašu skološanas un gatavošanas eksāmenam tikusi pēc ilgāka pārtraukuma. "Tas nozīmē, ka uztraukums man ir tikpat liels kā viņiem," atzīst skolotāja. Vai zinās, kā zinās, vai būs pietiekami pārliecināts par savām zināšanām — tie ir jautājumi, kas uztrauc. 
Daudz mierīgāk, šķiet, to uztver paši eksāmenu licēji. "Mēs visu diezgan labi zinām, jo daudz jau esam mācījušies," smaida Sintija. Viņas klasesbiedrs Olafs spriež: "Lai arī esmu dzirdējis, ka pēdējā laikā ir stingra vērtēšanas sistēma, nekas īpaši bīstams tur tomēr nevarētu būt." Liene saka, ka rokas trīc tikai līdz eksāmena uzdevumu saņemšanai, bet pēc tam "Ir pietiekami daudz laika. Var visu pārdomāt, iedzert savu ūdeni."
6.vidusskolas eksāmenu licēji savu pēdējo konsultāciju pie L.Āboltiņas grib sākt ar daiļdarbu un to analīzes atkārtošanu. "Rūdolfs Blaumanis Salna pavasarī, atcerieties, par ko tur bija?" jautā skolotāja. Klasē sākas kņada, un kopējo gaisotni raksturo Toms, kurš pāri pusei telpas pusčukstus sauc savai klasesbiedrenei: "Tev skaistas acis!"
***
Centralizētie eksāmeni 2005.gadā
- Obligāti jākārto pieci no 15: latviešu valoda, svešvaloda, viens pēc skolas izvēles, divi pēc skolēna izvēles
- Kopējais kārtotāju skaits — ap 50 000
- 120 000 darbu labos ap 1700 vērtētāju
- Pieaudzis eksakto priekšmetu kārtotāju skaits:
matemātikā 14 618, par 28% vairāk
fizikā 2529, par 46% vairāk
ķīmijā 1331, par 33% vairāk
- Sertifikātus ar rezultātiem izsniegs 18.jūlijā
- ISEC uzticības tālrunis 8960002 un elektroniskā pasta adrese: eksameni@isec.gov.lv
Avots: Izglītības satura un eksaminācijas centrs

Ekonomikai būs grūti
Bens Latkovskis,  NRA  05/27/05    Kredītu apjomi būs līdzvērtīgi valsts iekšzemes kopproduktam.
Noturēt līdzšinējos izaugsmes tempus ar katru gadu kļūs grūtāk, un jau pēc pāris gadiem Latvijas ekonomika var saskarties ar nopietnām grūtībām, uzskata Parex Asset Management prezidents Roberts Idelsons.
Galvenos draudus Latvijas ekonomiskajā nākotnē R. Idelsons saskata neracionālā kredītresursu izmantošanā. "Ņemto kredītu apjomi patēriņam ievērojami pārsniedz kredītu apjomus, kuri tiek izlietoti pievienotās vērtības radīšanai," uzsver 
R. Idelsons. Jau pēc diviem gadiem varētu parādīties strukturālas problēmas, kas saistītas ar to, ka valsts tautsaimniecībā jaunradītās vērtības pieaugums ir mazs. Patlaban vislielākais īpatsvars iekšzemes kopproduktā ir tirdzniecībai un šai nozarei arī ir visstraujākais pieaugums. 
Šobrīd kredītresursu cenas ir ārkārtīgi zemas, un ņemto kredītu apjoms jau piecus gadus konstanti pieaug par 40% gadā, bet hipotekāro kredītu apjoms ik gadus dubultojas. Jau pēc pāris gadiem paņemto kredītu apjomi būs līdzvērtīgi valsts iekšzemes kopprodukta apjomam. Tas pats par sevi vēl nav nekas traģisks, taču, kā norāda Parex Asset Management tirgus analīžu daļas vadītājs Zigurds Vaikulis, jau pēdējos četrus gadus Latvijas maksājumu bilances tekošā konta deficīts galvenokārt tiek segts ar ārvalstu kredītiem komercbankām. 
"Šobrīd vēl līdzekļi, kas kredītņēmējiem jāatdod bankām, ir mazāki nekā no jauna izsniegtie kredīti, taču, turpinoties līdzšinējiem kreditēšanas pieauguma tempiem, pienāks brīdis, kad naudas apjoms, kas jāatdod bankām pārsniegs jauno kredītu apjomus. Vienkārši izsakoties, ja tagad tautsaimniecības apritē ieplūst nauda, kas nodrošina strauju ekonomikas izaugsmi, tad brīdī, kad par ņemtajiem kredītiem būs procentos jāmaksā vairāk, nekā bankas izsniegs jaunus kredītus, nauda tiks izņemta un ekonomikas aktivitāte samazināsies, pirktspēja kritīsies, bet inflācija atslābs," nākotnes perspektīvu zīmē Z. Vaikulis.
Tuvākajos gados situāciju lielā mērā stabilizēs Eiropas naudas apguve, kas uzturēs augstu iekšzemes patēriņu pat tad, kad par ņemtajiem kredītiem atdodamās naudas apjomi pārsniegs jauno kredītu apjomus. Tomēr jebkurā gadījumā, kā uzskata Z. Vaikulis, ir gaidāms izaugsmes tempu samazinājums. Pateicoties Eiropas naudai, augsts pieauguma temps saglabāsies būvniecībā un lauksaimniecībā.
Runājot par šobrīd visaktuālāko Latvijas ekonomikas jautājumu – inflāciju, R. Idelsons uzskata, ka tā tuvākajos gados saglabāsies augsta. Viņš kā visai nereālus uztver valdības plānus 2008. gadā iestāties eiro zonā. Valdības centienus ar tehniskiem līdzekļiem ierobežot inflāciju viņš uzskata par ekonomiski nepamatotiem, kuri var dot tikai īslaicīgu efektu. "Inflācija ir jāizslimo, un nav nekādas vajadzības par katru cenu iestāties eiro zonā," ir pārliecināts R. Idelsons. Viņš ir arī visai skeptisks par iespējām Lietuvai un Igaunijai tuvāko gadu laikā iestāties eiro zonā, lai gan abas mūsu kaimiņvalstis ir deklarējušas šo mērķi sasniegt jau 2007. gadā. 
R. Idelsons pieļauj, ka inflācijas kritērijus varētu tuvākajos gados pārskatīt, jo citādi eiro zonas paplašināšanās var tikt apturēta uz ilgāku laiku.

Kultūrā...

Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa,  NRA  05/20/05     
- Baumaņu Kārlim – 170. Sestdien Limbažos un Viļķenē plaši tiks atzīmēta Latvijas himnas autora Baumaņu Kārļa 170. gadskārta. Svētku Himnas goda diena atklāšana pulksten 10.30 pie Baumaņu Kārļa pieminekļa Limbažos, pulksten 12 Viļķenē Katrīnas baznīcā svētku dievkalpojums un pagasta karoga iesvētīšana un pacelšana, bet 16 notiks himnas godināšanas koncerts. Tajā piedalīsies kori no visiem Latvijas novadiem un Latvijas Nacionālo bruņoto spēku štāba orķestris. Pasākums beigsies ar gājienu uz Baumaņu Kārļa dzimtajiem Indriķiem pulksten 17.30 un saviesīgo daļu. 
- Mazākumtautību kultūras festivāls. Sestdien Valmieras novadpētniecības muzeja un pilsdrupu teritorijā notiks otrais Mazākumtautību kultūras festivāls Mūsu mājas – Latvija. Festivāls tiek rīkots saskaņā ar Vidzemes muzeju kopprojektu Muzeji sabiedrībai – multikulturāla muzeju tīkla izveide Vidzemē, un tā nolūks ir veicināt sabiedrības etnisko integrāciju un saskaņu Vidzemes reģionā, palielinot izpratni par mazākumtautību kultūrām un atvērtību sadarbībai, kā arī stiprināt reģiona identitātes multikulturālos aspektus. Programmā – radošās darbnīcas, koncerts, amatnieku tirdziņš. Maija Rudovska,  NRA  05/24/05    
-  Daudzveidīgais pastelis. Visiem skaidrs, ka eļļas tehnika ar visu savu būtību pieder pie glezniecības, tomēr to simtprocentīgi nav iespējams apgalvot par pasteli, kurš dažbrīd visai veiksmīgi prot lavierēt starp gleznojumu un zīmējumu. Latvijas Mākslinieku savienības galerija līdz 19. jūnijam piedāvā lielisku iespēju iepazīties ar muzeja pasteļu kolekcijas izstādi, kas veidota kā izglītojoša programma. LMS muzejam pieder 131 darbs (28 autori), bet šoreiz izstādīti 36 darbi, kuru autori ir latviešu glezniecības zelta fonds. Aleksandras Beļcovas veikli uzmestās skices, Kurta Fridrihsona samtainais liriskums, Edvīna Kalnenieka kluso dabu materialitāte, Felicitas Pauļukas psiholoģiskie portreti, Ritas Valneres kontrastainais spēks un daudzi citi darbi raksturo latviešu pasteļglezniecības tradīcijas. Izstāde sniedz arī iespēju redzēt, dzirdēt, sajust un atcerēties māksliniekus ar arhīvos iegūtu un sarunu ierakstos tapušu materiālu palīdzību. 
Pastelis sevī apvienojis gan krāsas dūmakainu dziļumu un matētu samtainumu, gan zīmuļa līnijas skrupulozitāti, tomēr tehnikai piemīt viena izteikti negatīva iezīme – pastelis ir irdens un neiesūcas uzklātajā virsmā, tāpēc sarežģīti uzglabājams un eksponējams. Diemžēl šis trūkums manāms arī izstādē.Līvija Dūmiņa,  NRA  05/26/05    
- Par kara gūstekņu likteņiem. Šodien Latvijas Okupācijas muzejā pulksten 16 Ausekļa Zaļinska grāmatas Bez ienaida un bailēm otrās daļas atvēršanas svētki. Pirmā daļa veidota no dienasgrāmatu un atmiņu skicēm, bet otrajā apvienotas mutvārdu liecības par latviešu kara gūstekņu gaitām krievu, vācu, angļu un amerikāņu gūstā.
- Maija svētki. Ventspils muzejā Livonijas ordeņa pilī piektdien un sestdien notiks Maija svētki. Piektdien pulksten 19 koncerts, kurā skanēs viduslaiku garīgā mūzika Schola Cantorum un saksofonista Arta Gāgas izpildījumā. Izstāžu zālē ar vairāku Latvijas muzeju palīdzību apskatāma izstāde Stāsts par bruņinieku, bet sestdien pulksten 12 pils pagalmā sāksies bruņinieku turnīrs.
- Rīgas dejotāju svētki. Sestdien Mežaparka Lielajā estrādē pulksten 17 sāksies Rīgas domes Kultūras pārvaldes rīkotie Rīgas dejotāju svētki. Koncertā piedalīsies visi Rīgas pieaugušo deju kolektīvi (kopā 39), izpildot 24 pašu izvēlētas dejas. Koncertu veido mākslinieciskie vadītāji – Ingrīda Saulīte un Uldis Šteins –, režisore Dace Liepniece, mākslinieks scenogrāfs – Ivars Mailītis, bet koncerta virsvadītāji ir J. Ērglis, J. Purviņš, I. Mažāne, B. Čikste, T. Ludborža, J. Marcinkevičs, D. Rudovics, I. Magone, U. Šteins, I. Saulīte.
Trīs k jeb Kapi, kartupeļi un klauni
Līvija Dūmiņa,  NRA  05/21/05    Ieskats Baltijas mūsdienu drāmas festivāla Igaunijas viesizrādēs.
Pagājušās nedēļas nogalē ar Igaunijas teātru viesizrādēm un redzētā apspriešanu, kā arī Baltijas valstu mūsdienu dramaturģijas kopainas ieskicēšanu konferencē izskanēja Baltijas mūsdienu drāmas festivāls Skats 2005. Neatkarīgā jau informēja par lietuviešu viesizrādēm, žūrijas lēmumu un trim godalgotajām izrādēm, tāpēc nu atlicis atskatīties uz Andrusa Kivirehka divu lugu iestudējumiem, kas festivālā pārstāvēja mūsu ziemeļu kaimiņzemi.
Žūrijas pārstāve no Bulgārijas Kalina Stepanova par teātra Vanemuine iestudējumu Romeo un Jūlija bilda, ka nesaprotot, kāpēc kas tāds maz sarakstīts. Kas tad ir tas? Populārā igauņu jaunās paaudzes dramaturga A. Kivirehka un režisora Mati Untsa kopdarbs ir zobgalīgs, ironisks, cinisks, asprātīgs, naturāli fantastisks jociņš, kas atgādina izsmalcinātā Hanibala Lektera gastronomiskās kaislības ar smadzenēm uz kārā zoba zemnieciskā izpildījumā. 
Veronas Monteki ģimenes pārstāvji pārcēlušies uz dubļos un mēslos slīkstošu lauku sētu, kurā dzīvo prātu izkūkojis izbijis kolhoza priekšsēdētājs – Romeo tēvs – un viņa zoofils dēls, kas kļuvis par aitu ganu. Savukārt ar Kapuleti ģimeni mums lemts iepazīties epizodiski – miesiski redzam vien daiļo Džuljetu – stirnu Jūliju, bet garā varam iztēloties, kā viņas famīlijas pārstāvis uzplēš vēderu Romeo draugam Merkucio jeb Kivirehka versijā – stulbajam kaimiņu Jāzepam. Romantiskās traģēdijas fināls ir gauži šaušalīgs – naktī, kad bija jānotiek abu mīlētāju kāzām, Jūlija tiek nošauta un vēlāk izvārīta galertā, bet Romeo, kā jau pieklājas, dodas nāvē, iekāpjot verdošajā mīļotās gaļas masā. Kopā uz mūžu ar vai bez mārrutkiem. 
Zem šiem fantāzijas un spēles grabuļiem dramaturgs ieslēpis sāpi, kas, kā noprotams, nomāc ne tikai igauņus. Degradējušies laucinieki sociāli nelabvēlīgos un bezcerīgos apstākļos – kultūras nams nodedzis un nav atjaunots, Romeo tēvs dzied visu dienu tikai tāpēc, lai ciemā skanētu igauņu valoda. Saprātīgākie jaunieši bēg no laukiem, atstājot večus un deģenerātus, bet pārējie izklaidējas, kā nu māk. No tālu tikušā brāļa auto rūkoņas nobijies, Romeo pietaisa caurās bikses, akurāt limuzīnā sēžot, bet brīvajā laikā vēro stirnu riesta kaislības vai izmēģina aitu un stirnu seksuālos pakalpojumus. 
Romeo atvēlētā gana loma atgādina citu problēmu, kas vajā katoļu baznīcu – draudzes ganu seksuālās izvirtības tai pašā aitu aplokā. 
Izrāde tika rādīta Alfrēda mājā – mazā spēles telpa noklāta ar zaļu paklāju, uz tā nobērta saņurcītu un apdriskātu grāmatu lapu kaudze, apkārt dažas eglītes, bet pie atvērtajām ārdurvīm piebrauc auto. Nereālo gaisotni papildina gluži neticamie notikumi, kas kontrastē ar aktierdarba dabiskumu un patiesumu. Šīs izrādes atslēgas vārds ir spēle, un, pieņemot tās noteikumus, garlaicīgi nav ne mirkli. Jāpiebilst, ka Andrusa Kivirehka stāsts Romeo un Džuljeta, kas iegūlis šā iestudējuma pamatā, publicēts maijā literatūras mēnešrakstā Karogs. 
Romeo un Jūlijā aizskartā lauku tēma daudz nopietnāk izvērsta Prīta Pedajasa iestudējumā Igauņu bēres Igaunijas Drāmas teātrī. Šī izrāde tieši un precīzi uzrunāja katru, kas bērnības vasaras – pārsvarā jau piespiedu kārtā – pavadījis laukos pie vecmāmiņas, laistot un ravējot dārzu, skaldot malku, grābjot sienu un nesaprotot, kamdēļ vajadzīgas šīs šķietami brīvprātīgās klaušas, kas vecākiem liek atvaļinājumā strādāt vēl smagāk nekā pamatdarbā pilsētā. 
Režisors ir ironisks un iestudējumā ievieš klaunādes elementus – tēvu paaudzes vaigus rotā sarkani apļi kā klauniem, viņu izdarības ir liekulības, nenovīdības un skaudības pavadītas. Dēli, asi noliedzot cirku ar runājošajiem mājas sienu baļķiem, ko nedrīkst pārdot, jo katrs no tiem "var nolasīt lekciju par valsts vēsturi", pamazām pārtop par tādiem pašiem klauniem – dzimtas važu un tradīciju vergiem. 
Vēroju, kā publika reaģēja uz sāpīgā temata – Sibīrijas – apspēli. Komiskais veids, kādā par to tika runāts, raisa smieklus, bet tie velk līdzi spēcīgu vainas apziņu – par to taču nedrīkst smieties. Vecākā paaudze sašutusi groza galvas, bet jaunā – smejas, apsaucot sevi par iepotētās traģiskās vainas noniecināšanu. 
Festivāla izrādes vienoja Baltijas valstu vēstures tēma, un attieksmi pret to, manuprāt, precīzi formulēja jau minētā bulgāriete Kalina Stepanova. Gan Krauklītī, gan Garajā dzīvē un Latviešu stāstos, gan Madagaskarā un Igauņu bērēs mēģināts rast izlīgumu ar vēsturi un pārinodarījumiem. Igauņi un lietuvieši to spējuši, raugoties pagātnes notikumos ar spēcīgu ironiju, spējot pasmieties arī paši par sevi. Latvieši joprojām ir brūču laizīšanas stadijā, nespējot piedot, samierināties un pāršķirt jaunu lappusi. 
Smagā mūžīgo cietēju un bāreņu tautas nasta ar tiecību pagātnē spilgti manāma ne tikai mēslu talku vai svētku tradīcijās – Igauņu bērēs krāšņi tēlota arī kapu kultūras kopšana. Tikai igauņi smīn: cilvēks ir kā kartupelis. Zemē likts, no zemes nācis un par zemi tam jāpaliek. Lieliskais Lembits Ulfsaks izrādē saka: strādā, kamēr dvēsele ķermenī; kapā atpūtīsimies. Nešaubos, ka šos pašus vārdus atkārtoja ne tikai mana vecmāmiņa, bet vai tos skandēs mūsu mazbērni? Izstādes
Maija Rudovska,  NRA  05/23/05     Gētes institūtā otrdien pulksten 17.30 tiks atklāta Jērana Gnaudšuna fotoizstāde Nobriedušie. Gnaudšuns 2003. gadā ar šo projektu absolvējis profesora Timma Rauterta meistarklasi Leipcigas Grafikas un grāmatu mākslas augstskolā. Savos darbos autors attēlo bērnus un jauniešus, kuri dzīvo atsevišķi no vecākiem, jo tikai tā viņi var atrasties drošībā. Bērnu izskatā fotogrāfu galvenokārt interesējis mierīgais, taču ne sevī vērstais skatiens, kurš skatītājam atklājas dažādās intensitātes pakāpēs. "Gnaudšuns nav atsvešinājis sejas, demonstrējot kādu koncepciju, un nav individualizējis detaļas spēku, viņš šīs sejas nav monumentalizējis. Tās drīzāk atgādina visu pateikto un visu noliegto, nepadarot to par tēmu, par attēla nozīmi," uzsver Mihaels Freitāgs.
- Galerijā Antonija no otrdienas apskatāma izcilā kolorista un noskaņu gammu tēlotāja Georga Šenberga retrospektīva darbu izstāde ar nosaukumu Dienasgrāmata. Šenbergu pieskaita pie sociālisma laika māksliniekiem, kaut izteiksmes ziņā viņš absolūti ignorējis padomju ideoloģijas diktētos principus un veidojis savu, diezgan savrupu ceļa gājumu. Gleznotājam raksturīga savdabīga, intuitīva pasaules izjūta, spēja savos darbos ietvert mistiskas, noslēpumainas noskaņas. Mākslinieks gleznojis gan klusās dabas, ainavas, aktus, gan arī dažus portretus. Attēlā glezna Mana pasaule, kas tapusi laika posmā no 1940. līdz 1960. gadam.
- Galerijā BonhanS.S trešdien tiek atklāta gleznotāja Laimdota Mūrnieka darbu izstāde. 
- Galerijā Māksla XO no ceturtdienas varēs aplūkot gleznotāja Uno Daņiļevska personālizstādi. Mākslinieku interesē daudzveidīgas krāsu nianses, to attiecības un piedāvātās faktūru iespējas. Motīvi un audekla virsma viņa darbos iegūst līdzvērtīgas lomas. Uno Daņiļevskis aktīvi piedalās izstādēs jau kopš 1969. gada un pašreiz ir viens no konceptuālās glezniecības meistardarbnīcas vadītājiem Latvijas Mākslas akadēmijā. Gleznotājs strādājis dažādos žanros, bet visvairāk pazīstams ar savām abstraktajām, zināmā mērā dekoratīvajām kompozīcijām. 
- RIXC Mediju telpā 11. novembra krastmalā no trešdienas skatāma Hansabankas grupas Mākslas balvas laureāta Ginta Gabrāna personālizstāde Acīmredzamais/Neredzamais. Uztveres sala. Kā pretendents uz gadskārtējo Hansabankas grupas Mākslas balvu par izcilu sniegumu laikmetīgajā mākslā 2004. gadā tika izvirzīts Ginta Gabrāna starpdisciplinārais projekts Starix. Balvas pasniegšanas ceremonija notika izstādes Acīmredzamais/Neredzamais. Uztveres sala izstādes atklāšanā Rottermaņa sāls noliktavā Tallinā 2005. gada 11. martā. Šai izstādei, kas notiek Tallinā, Rīgā un Viļņā Gabrāns veidojis jaunu, vizuālo efektu piesātinātu darbu sēriju, kurā gaismas staru un virsmu veidotā iluzorā telpa izaicina skatītāja uztveri. Rīgas ekspozīcijai darināta jauna versija darbam Virs un zem gaismas. Īpaši Rīgas izstādes ietvaros darbosies ceļojumu birojs Acīmredzamais/Neredzamais, kas piedāvās informāciju un tūres uz "paralēlās realitātes zonu" Rīgas pilsētas ietvaros.
Grāmatas
Arno Jundze,  NRA  05/24/05     
Anna Skaidrīte Gailīte Rožukronis, Zvaigzne ABC, 2005 
Kādas slimnīcas vienā palātā dažādu apstākļu sakritības dēļ satiekas ļoti atšķirīgas slimnieces: ar vēzi neglābjami slima večiņa, jauna sieviete, kas cīnās par grūtniecības saglabāšanu, no vardarbības cietusi meitene un sieviete ar visai apšaubāmu reputāciju. Katrai no viņām ir savs dzīvesstāsts un pieredze, kopēja ir tikai slimnīcas palāta, tomēr likteņa caurviju spēles liek slimniecēm apjaust agrāk nepazītu kopību. Paiet tikai piecas dienas, bet tās dod jaunas atskārsmes un atklājumus, kas pavērš līdzšinējo dzīves plūdumu jaunā gultnē. Annas Skaidrītes Gailītes Rožukronis ir pazīstamās rakstnieces jaunākais romāns, un viņas daiļrades cienītāji nebūs jāpārliecina par to, ka A. S. Gailītes darbiem piemīt kāda īpaša aura un pievilcība.
Zigurds Mežavilks Pirmie latvieši pasaules sporta virsotnēs, Zvaigzne ABC, 2005
Grāmatiņa neliela, bet patiesi noderīga. Tās autora vārdiem runājot, "latviešiem jāatceras savi varoņi" – pirmie censoņi, kuriem bija lemts sasniegt pasaules sporta virsotnes. Šādai atgādināšanai ir savs pamats. Laikam ritot, esam aizvien tālāk no tās dienas, kad, piemēram, Latvijas armijas virsleitnants Kārlis Kļava 1937. gadā Helsinkos izcīnīja pasaules meistara zelta medaļu ātršaušanā ar pistoli. Lai, uzgavilējot par mūslaiku sportistu izcilajiem panākumiem, mēs neaizmirstu, kā tas viss reiz sācies, Zigurds Mežavilks sarūpējis atgādinājumu, ko lieliski papildina fotomateriāli no autora personiskā arhīva.
Ričards Bahs Ilūzijas. Tulkojusi Daina Borovska. Zvaigzne ABC, 2005
Atbilde uz ierasto jautājumu, kas laikam gan raksturīgs katras jaunas grāmatas izdošanai – par ko ir šis darbs – šoreiz ir vieglāka par vieglu. Kā apgalvo Ričards Bahs, stāsts ir par Mesiju, kurš negribēja būt Mesija. Jāpiebilst, ka līdz šim pazīstamākais R. Baha darbs ir Kaija, vārdā Džonatans Livingstons. 
Erika Džeimsa Uzticības vārdā. Tulkojusi Ieva Kalnciema. Kontinents, 2005
Problēmas, problēmas, problēmas... Kamēr Elija Endersone atrodas komandējumā, traģēdija izposta visu viņas līdzšinējo dzīvi, arī attiecības ar vīru strauji tuvojas nenovēršamajam finālam. Savukārt Elijas draudzenes Sēras vīrs kļuvis par reliģiozu fanātiķi un gatavojas dibināt jaunu sektu. Draudzenes jau esot domātas tādēļ, lai cita citai palīdzētu. Reizēm gan sekas mēdz būt neiedomājamas. Erikas Džeimsas jaunākais romāns vēsta par dzīves lūzumpunktu, kas iestājas brīdī, kad bērni jau pieauguši. 
Lorela Vukovica 1001 dabas līdzeklis. Tulkojusi Maruta Kusiņa. Zvaigzne ABC, 2005
Enciklopēdiskā rakstura izdevumā, atbilstoši tā virsrakstā definētajam, padomi tiek klasificēti šādās grupās: Dabas veltes veselībai, Dabisks skaistums, Dabiska māja un dārzs, Dabiski līdzekļi mīļdzīvniekiem. Diezin vai kāds vispārējās ķimizācijas, gēnu inženierijas un mākslīgo materiālu laikmetā būtu īpaši jāpārliecina, ka dabisks dzīvesveids slēpj sevī vislielākās iespējas. Grāmatā apkopotie padomi ir īsi un konkrēti, piemēram, kādus produktus lietot uzturā, ja paaugstinājies asinspiediens vai ir slikta dūša, kā atbaidīt mušas ar dabiskajiem augiem, kā kopt suni, tīrīt izlietni u. tml. Vārdi kā vērdiņi 
Maija Baltiņa, valodniece,  Diena  05/24/05    Vārdi, vērdiņi, vērtība... Lūk, kādi saskanīgi vārdi! Es ar šiem saskanīgajiem vārdiem un nesen prātā ieskanējušos salīdzinājumu centīšos pastāstīt par vārda vērtību mūsdienu valodā. Saistoši tas it jau tāpēc vien, ka vienas vienīgas definīcijas, vienas vienīgas atbildes, kas ir vārda vērtība, nav un nemaz nevar būt. Visvieglāk, protams, kā piemērus izmantot atsevišķus vārdus, bez šī paņēmiena nemaz nav iespējamas sarunas par valodu. To mēs zinām visi. Tāpat kā par vērdiņu — kaut ko zinām, kaut ko ne. Kāds zina ko vairāk par Skalbes vērdiņu, cits — to, cik vērtīgs reiz bijis vērdiņš kā reāla naudas vienība. Vēl cits — ka ir tāds dzejnieks Vērdiņš. Man šķiet, ka šis jēdziens — vārda vērtība — ļauj pievērsties mazāk aplūkotai vārda izpausmei valodā. Vārda vērtība parādās tad, kad vārds ir kopā ar citiem vārdiem. Vārdi kā kopums. Un kad uzmanības lokā ir paturēta cita valodas pazīme — laiks. Kāpēc? Atbildei labi noder pārfrāzēts/pārveidots J.Kronberga dzejas tēls — laiks un laika pazīme valodā ir tā kā tāda caurstrāva, kā tāds caurstrāvas princips, bez kura nevar darboties valodā no dabas iebūvētie mehānismi.
Jāsaka gan, ka viena no vārda vērtības izpausmēm kopā ar laika pazīmi mūsdienu valodā parādās tad, kad palūkojamies paši uz sevi. Kas mūs raksturo? Tēls, ko minēšu, sāk iet mazumā, taču tas labi iederēsies mūsu atmiņu stāstos par to, kādi mēs bijām (tagad esam). Man, tev, mums ir uzmanīgs sarunu biedrs, taču, kolīdz viņa rokā, somā, kabatā iedžinkstas mobilais, viņš mani, tevi, mūs it kā pamet, it kā zaudē interesi par manis, tevis, mūsu teiktajiem vārdiem, dažkārt paliek pat tā kā pusvārdā. Es saskatu izskaidrojumu šai situācijai. Cilvēks meklē, gaida vērtīgos vārdus. Cilvēks brīžiem ir tāds kā apjucis paša izteikto vārdu, izspēlēto vārdu pasaulē. Viņš svārstās — ir vai nav vērtīgi tikko dzirdētie un tikko paša teiktie vārdi? Varbūt vērtīgāki būs tie, kurus vēl tikai nāksies dzirdēt un sacīt? Īstas skaidrības nav. Vienlaikus gan jā, gan nē. Vienlaikus gan IR, gan NAV. Cilvēks ir (es pati arī) svārstīgs.
Tā es sāktu stāstu par vārda vērtību mūsdienās, bet turpinājumam izmantošu veco labo paņēmienu — balstīšos uz paraugiem tekstos un lūkošu pastāstīt, ko svārstīgais cilvēks (es pati arī) varētu ielāgot, lai saskatītu vārda vērtības izpausmi kā vārdu kopumu Tās ir vairākas, bet slejas apjoma dēļ paliksim pie klasiskajām trim vai trijām. (Var teikt abējādi, un atcerēties, ka ir nosaukums Triju Zvaigžņu ordenis, kuru rakstot un arī izrunājot gan varianti nebūtu vēlami.) Tās ir — izjust, izprast, nojaust to, kas vārdos kā kopumā ir vērtīgs.
Lai izjustu, ka vārds kļūst vērtīgs kā daudzu vārdu kopums, daudzkārt nākas gaidīt ilgi — gadu tūkstošiem. Skan mazliet patētiski, bet manis iemīlētās un nu jau hrestomātiskās J.Rokpeļņa rindas to apliecina: "Es līšu, es lāsošu lēnām/ Kā eļļa no Ārona bārdas/ Es iesūkšos burtu ēnā/ Zem norasojuša vārda."
Lai izprastu, ka vārds kļūst vērtīgs kā daudzu vārdu kopums, dažkārt, šķiet, pietiek ar vienu elpas vilcienu. Kā Ingas Ābeles stāstā Vecis — arī viens no maniem hrestomātiskajiem piemēriem, kuru pieminot nekad nebiju spējusi pateikt par vārda vērtību Ingas Ābeles darbos, kā tas izdevies — atkal jāmin J.Rokpelnis, bet neko darīt, ka tik laba sagadīšanās un ka turpmāk varēšu atsaukties uz dzejnieku, kurš uzskata — Inga Ābele raksta ar izpratni. Es tikai piebilstu klāt — lai pateikto to, kas izprasts, šķiet, nepieciešams tik vien kā viens elpas vilciens. Un vienā elpas vilcienā teikto patiesi var uzrakstīt vienā teikumā. Skatiet vēlreiz stāstu Vecis!
Lai nojaustu, ka vārds kļūst vērtīgs kā daudzu vārdu kopums, retumis, šķiet, nepieciešams ilga laika un acumirkļa vienlaicīgums. Kā notikumā ar dzejnieku Kārli Vērdiņu un stāstā par dzejnieci Zemgaliešu Birutu, kura reiz krāšņi uzzibēja, pati savu dzīvību apdzēsa, dzeju grāmatiņu iznākam nepiedzīvoja. Bija jāpaiet gariem 100 gadiem, līdz Kārlis Vērdiņš, ieinteresēdamies par latviešu dekadenci, uzmet skatienu skaistai sievietei senā fotouzņēmumā. Bija vajadzīgs tikai viens domu zibsnis — kas tā tāda? (skat. B.Pares interviju ar K.V. Kultūras Forums, 2005/9 (140)). Un mums ir iespēja pārliecināties gan par sentimentālu klišeju un pantu iederību mūsdienās, gan par to, ka vārda vērtībai kā vārdu kopumam piemītošai pazīmei piemīt spēja atjaunoties. 
P.S. Par piemēru ar mobilajiem lai neviens nejūtas aizskarts. Vērtīgais valodā viegli rokās nedodas. Jārauga taču, ka neaizripo prom kā vērdiņš kāds vērtīgs vārds.

Šaubu ēnā 
Arno Jundze,  NRA  05/25/05    Vēl neuzceltās Latvijas Nacionālās bibliotēkas (LNB) jaunais makets, kura izmaksas, rupji rēķinot, veido summu, kas līdzvērtīga sētnieka, nupat augstskolu beiguša skolotāja, institūtu sistēmā strādājoša zinātņu doktora, bibliotekāra un vēl vairākās profesijās strādājošo mēnešalgas apmēram 80–90 gados, licis uzbangot emocijām.
Ciniskais jautājums – kāda velna pēc šī grāmatu rija Daugavas krastā vajadzīga – no vienkāršā pilsoņa viedokļa ir loģiskāks par loģisku. Trīs kultūras ministres nez kuro gadu par galveno iedzīvotāju ieguvumu LNB realizācijas gadījumā min divus apšaubāmus priekus. Plastikāta karte ļaušot paņemt grāmatu Ventspils bibliotēkā un nodot Valmierā, bet vienotais informācijas tīkls ļaušot noteikt, kurā no valsts bibliotēkām vajadzīgā grāmata atrodama un par velti (?) saņemama. Kā teica kāds literāts – tad nu es tagad Alsungas bibliotēkā ņemšu trīs sterus Lāča romānu un vadāšu tos pa visu Latviju! Arī par Vislatvijas datorizāciju runājot – varbūt pirms gadiem pieciem, kad internets Latvijā bija dārgs retums, kādu arī priecēja teiksmas par visiem pieejamo demokrātisko tīklu un datoru lasītavā. Šodien nospeķotās publiskās klaviatūras ir jebkuras interneta kafejnīcas ikdiena, tamdēļ patiešām nav jēgas triekties uz bibliotēku.
Nezin kāpēc jau kuro gadu Gaismas pils projektā kā galvenais ieguvums tiek akcentētas vērtības, kas bibliotēkai nav prioritāras, turklāt ir Eiropas civilizēto valstu norma, nevis īpaša ekstra, kā dēļ nodokļu maksātājiem patiesi derētu savilkt ciešāk jostu. 
Tas, ka cilvēki netic ierēdņiem un stāsta anekdotes gan par uz stieplītes uzspraustām krāsotām golfa bumbiņām (katru vismaz pārsimt latu vērtībā), lai imitētu kokus pie jaunceļamās bibliotēkas maketa, gan par to, kura politiskā partija uz LNB rēķina uzvārīsies vairāk, ir dabiskas sekas tam, ka Gaismas pils aizsegā jau vairākus gadus notikuši nepārprotami mēģinājumi pildīt kabatas – nu kaut vai uz nesakārtoto zemes īpašumtiesību rēķina.
Lielajā solījumu un maketu kņadā jau sen aizmirsies, ka pietiktu ar apmēram trim minūtēm LNB Baronielas pagrabos, lai tur redzētā iespaidā visagresīvākais celtniecības noliedzējs kļūtu par dedzīgāko celtniecības aizstāvi. Bet kuru gan interesē astotais pasaules brīnums – Baronielas LNB pagrabu grāmatu aizgaldi? Rīgas operas festivālā — sezonas jaunuzvedumi 
Inese Lūsiņa,  Diena  05/26/05    8.Rīgas operas festivāls (ROF) no 8. līdz 19.jūnijam piedāvā labākās un jaunākās izrādes. Programmā iekļauti visi šīs sezonas operuzvedumi— G.F.Hendeļa Akīds un Galateja, P.Čaikovska Pīķa dāma, I.Breģes Dzīvais ūdens un L.Janāčeka Jenūfa, ko LNO šogad rādīs pēdējo reizi, jo septembrī uzvedumu "pārcels" uz Prāgu. Programmā iekļauta arī pērn iestudētā Dž.Pučīni Toska un Dž.Verdi Aīda, kas LNO repertuārā ir kopš 1998.gada un ir viena no labākajām LNO izrādēm. Īpašs notikums būs festivāla atklāšana 8.jūnijā, atskaņojot Gustava Mālera 8.simfoniju — vienu no grandiozākajiem lielajiem vokāli instrumentālajiem skaņdarbiem mūzikas vēsturē, kas pēc pirmatskaņojuma 1910.gadā nosaukta par darbu tūkstoš izpildītājiem. Diriģenta Andra Nelsona vadībā to izpildīs LNO orķestris un koris, akadēmiskais koris Latvija, Rīgas Doma zēnu koris, LNO soliste Dita Kalniņa, kā arī viessolisti no Vācijas Renate Bēle, Stefans Finke, Aleksandrs Marko-Būrmesters un Andrēass Mako un Lietuvas Irēna Milkevičute, Sigute Stonīte un Inese Linaburģīte.
Rīgas operas festivāla izrādes
- L.Janāčeks Jenūfa 9. un 17.VI, diriģents M.Ozoliņš, lomās I.Galante, A.Goba, I.Šupeņičs, P.Černohs u.c. 
- Dž.Verdi Aīda 10.VI, diriģents Ģ.Rinkevičs, lomās G.fon Benca (Ungārija), E.Ivanovs, A.Švačka (Kijeva), S.Izjumovs u.c.
- G.F.Hendelis Akīds un Galateja 11. un 18.VI, diriģents A.Veismanis, lomās K.Gailīte, V.Jansons, J.Kurševs, K.Norvelis
- P.Čaikovskis Pīķa dāma12. un 19.VI, diriģents A.Nelsons, lomās A.Antoņenko, K.Opolais, S.Izjumovs, J.Apeinis (L.Pautienis 19.VI), K.Zadovska, L.Bora, V.Jansons, K.Norvelis u.c. 
- I.Breģe Dzīvais ūdens Jaunajā zālē 14. un 15.VI, diriģents N.Vaicis, solisti S.Martinovs, V.Jansons, E.Zālīte, A.Bigača, A.Goba
- Dž.Pučīni Toska 16.VI, diriģents A.Nelsons, lomās M.Tropina, E.Ivanovs, S.Izjumovs u.c.

Citādā ziņā...

Pie bijušā deputāta Grīga atrod granātmetējus un ložmetēju 
LETA  05/20/05     Izmeklējot krimināllietu, kuras ietvaros apcietināts bijušais Saeimas deputāts Oskars Grīgs (LSDSP), policija maija sākumā Tukuma rajona Tumes un Irlavas pagastos atradusi lielu daudzumu nelegālu ieroču un munīcijas, arī divus granātmetējus un ložmetēju, aģentūrai LETA apstiprināja Valsts policijas Preses un sabiedrisko attiecību biroja Preses nodaļas priekšniece Kristīne Mežaraupe.
Grīga saimniecībā Tumes pagastā Organizētās noziedzības apkarošanas pārvaldes (ONAP) darbinieki 3.maijā uzgājuši automātu AKS, 13 detonatorus, 1016 patronas, 75 gramus trotila, 23,9 metru degauklas un divas automāta aptveres.
Savukārt 6.maijā Tumes un Irlavas pagastos slēpņos mežā atrasti divi Krievijā ražoti granātmetēji "Muha", padomju laikos ražots ložmetējs, 5928 patronas, trīs granātas, 10 detonatori un astoņas šaujamieroču aptveres.
Pēc aģentūras LETA rīcībā esošās informācijas, par mežā paslēptajiem ieročiem likumsargiem pastāstījis Grīgs pats.
LETA jau ziņoja, ka 27.aprīlī, kad Grīgs tika aizturēts, viņa mājās tika atrasti divi pistoļu klusinātāji, trīs mazkalibra pistoles un viena "Beretta" pistole, 12.kalibra bise, kā arī 3479 dažāda kalibra patronas.
Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesā, kas lēma par Grīgam piemērojamo drošības līdzekli, bijušais deputāts iepriekš stāstīja, ka ieroči un munīcija lielā skaitā viņam 1991.gada vasarā ar zemessardzes pavēli tikusi iedalīta un viņš kā zemessardzes vienības komandieris bijis atbildīgs par kāda objekta nosargāšanu, ja sāktos bruņota pretošanās.
Daļa ieroču tolaik tikusi paslēpta dažādās Kurzemes vietās, kur arī izvietoti pārtikas krājumi. Pērn Grīgs atklājis, ka mitruma dēļ ieroči sākuši bojāties, tādēļ daļu pārvedis uz savām mājām Tukuma rajonā.
Pārbaudot operatīvo informāciju, 17.maijā kratīšanas laikā Bauskas rajona Rundāles pagastā ONAP darbinieki uzgājuši četras medību bises, vienu karabīni ar optisko tēmēkli, mazkalibra šauteni, pistoli, 180 dažāda kalibra patronas, kā arī trīs šaujamieroču aptveres. Tomēr šo ieroču saistība ar Grīgu pagaidām nav apstiprinājusies.
Saistībā ar kratīšanu Bauskas rajonā par nelikumīgu ieroču glabāšanu policijas darbinieki turpina pārbaudīt vairākas personas, informēja Mežaraupe.
Policija cenšas noskaidrot citas personas, kas varētu būt saistītas ar minētajiem arsenāla krājumiem, kā arī pierādījumus par šo personu iespējamo saistību ar citiem noziegumiem.
Jau ziņots, ka Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas tiesa 29.aprīlī aizdomās par vairāku noziegumu izdarīšanu turētajam Grīgam kā drošības līdzekli piemēroja apcietinājumu. Lēmumu par apcietinājumu šonedēļ atstāja spēkā Rīgas apgabaltiesa.
Prokuratūra Grīgam pagaidām uzrādījusi apsūdzību tikai par nelikumīgu ieroču un munīcijas glabāšanu, taču tiek lemts par viņa saukšanu pie kriminālatbildības arī par kukuļdošanas mēģinājumu un dīzeļdegvielas zādzību no maģistrālā cauruļvada.

Puspatiesības karājas gaisā 
Nora Driķe,  Diena  05/20/05    Liepājā, Karostas galerijā K.Māksla? līdz 13.jūnijam pētāma Herberta Cukura (1900—1965) liktenim veltīta izstāde Nevainības prezumpcija, nosaukta Latvijas likuma par tiesu varu 23.panta vārdā. Tā atgādina par personību, kura tiek apsūdzēta briesmīgākajos noziegumos pret cilvēci, bet nav tiesas priekšā atbildējusi. Diena jau rakstīja, ka H.Cukura individuālā līdzdalība genocīdā pret ebrejiem ir maz pētīta, lai gan vēsturnieki uzskata, ka vairākās ebreju masu slepkavībās viņa vaina ir neapgāžami pierādīta. Izstāde, tāpat kā filma par H.Cukuru, veidota ar vēlmi dot "savu ieguldījumu patiesības meklēšanā", skaidro viena no izstādes autoriem Kristīne Briede.
Izstādes nozīmīgākā daļa ir Latvijā pirmoreiz redzamas, no Brazīlijas atvestas vairāk nekā 80 dažādas pēckara dokumentu kopijas un to tulkojumi no portugāļu un vācu valodas. Griestos iestiprinātos āķīšos cilvēka acu augstumā karājas pēckara gadu liecības bez noteiktas secības. Vēstules no visas pasaules: liecinājumi, kur Herberts Cukurs ir vai nav bijis kara gados. Arī vienkārši atbalsta žesti. Publikācijas Brazīlijas presē: žurnālistu mēģinājumi noskaidrot H.Cukura atbildību par kara noziegumiem Latvijā, dažādu tonalitāšu apraksti par personību, viņa likstām Brazīlijā, par viņa noslepkavošanu Urugvajā. Raksti no trimdas latviešu laikrakstiem. Izziņa no Brazīlijas Tieslietu ministrijas. Kāda aculiecinieka, latvieša, rūpīgi pierakstīti dati par eksekūcijām pret ebrejiem: datumi, upuru skaits, eksekūcijas vadītāji un dalībnieki, viņu vidū arī H.Cukura vārds. H.Cukura paša rokraksti portugāļu un latviešu valodā: atskaite, ko darījis kara gados un mēnešos. No lapas uz lapu: vainīgs? Nevainīgs? Vainīgs? Izstāde neļauj izklaidēties, bet gan apmeklētājam liek pašam domāt, saka K.Briede. 
Katru dienu pulksten 18 blakustelpā demonstrē filmu, kuras radošā grupa ir K.Bjoršmarks, režisors, K.Briede un aktieris Mārtiņš Vilsons. Pamatā tai ir intervijas ar Brazīlijā dzīvojošajiem H.Cukura dēliem. Filmas sākotnēji iecerētais nosaukums Nevainības prezumpcija nomainīts pret Ļaujiet man runāt, tie esot bijuši H.Cukura pēdējie vārdi. Jautājumus par viņa personību K.Bjoršmarkā radīja grāmata Rīgas bendes nāve — apraksts, kā un kāpēc Izraēlas slepenais dienests Mossad nogalināja H.Cukuru, kurš ar ģimeni no 1946.gada dzīvoja Brazīlijā, pretstatā citiem kara noziegumos vainotiem vīriem neslēpjoties, ar savu īsto vārdu. Ieinteresējoties viņa liktenī dziļāk, radusies doma par mākslas filmas scenāriju, tāpēc radošā grupa devās uz Brazīliju. "Ir jāiziet ceļš, kas ar šo neordināro personību īsti ir noticis," saka M.Vilsons, "tas ir mākslas jautājums. Būtu labi, ja, to risinot, mēs spētu ieskatīties paši sevī".

Eirovīzijas fināls – ar mūsējiem
Sandris Vanzovičs,  NRA  05/21/05    Pēc gada pārtraukuma Latvijas pārstāvji atkal piedalīsies Eirovīzijas finālā.
Šķiet, fanātiskāk noskaņotie latvju Eirovīzijas fani aizvakar iedzīvojās dažos sirmos matos. Līdz pēdējam brīdim nebija skaidrs, vai mūsu duets Valters & Kaža ticis finālā, taču viss beidzās laimīgi. 
Šogad Eirovīzijas dziesmu konkursa pusfināla rezultātu paziņošana ievērojami atšķīrās no iepriekšējos gados redzētā – valstu balsojumu rezultāti netika publiskoti, un labāko valstu desmitnieks nebija zināms līdz pat pēdējam brīdim. Ungārija, Rumānija, Norvēģija, Moldova... No vakara vadītāju Marijas Jefrosiņinas un DJ Pašas rokām aploksnītes zuda cita pēc citas, bet Latvija tā arī vēl nebija nosaukta. Kad cerības jau bija tikpat kā zudušas un tika vērta vaļā pēdējā desmitā aploksne, beidzot tika nosaukts – Latvija! 
Pusfinālā Valters & Kaža uzstājās piektie, uzreiz aiz, šķiet, pašiem labākajiem un pieredzējušākajiem pusfināla dalībniekiem – moldāvu grupas Zdob si Zdub. Puiši no Latvijas uzstājās līmenī, tiesa, vokālu varēja vēlēties nedaudz tīrāku. Par ideju dziesmas The War Is Not Over beigu daļu papildināt ar internacionālo žestu valodu pienāktos žetons. Zinātāji un nedzirdīgie šo elementu uzķēra, bet pārējiem tas vērot uzstāšanos netraucēja, kustības neradīja iespaidu par uzspēli.
Bez jau minētajiem moldāviem vēl atmiņā palika norvēģi, kas grieza smago roku Scorpions, Bonfire vai Whitesnake garā. Jā, šī dziesma heavy metal faniem droši vien lika vārtīties pa zemi smieklos, bet tā arī pierādīja, ka mīts par mistisko Eirovīzijas formātu ir izdomājums. Arī igaunietes no Vanilla Ninja, kas pārstāvēja Šveici, spēlēja diezgan pasmagu roku. Tas tikai apliecina Neatkarīgās apskatnieka pirms gada paustās aizdomas, ka pērn uz Stambulu vajadzēja sūtīt Meldru un Johnny Salamander. Nu novatoru gods ticis citiem.
Starp citu, kaimiņi igauņi un arī lietuvieši nu var kost pirkstos. Pirmie – par to, ka uz konkursu aizsūtīja piecas meitenes ar totāli vecmodīgu dziesmu, kamēr jau minētās Vanilla Ninja nodrošināja Šveicei dalību finālā. Otrie –, ka savu iekšējo intrigu dēļ atstāja aiz borta Amberlife, kas pilnīgi noteikti būtu bijis labāks par atmiņā nepaliekošo kundzīti baltajā kleitā. Arī baltkrievi, izgāzuši savējās promotēšanā aptuveni trīs miljonus dolāru un palikuši aiz fināla svītras, droši vien veiks batjkas Lukašenko cienīgas represijas, lai noskaidrotu, kad beidzot uz konkursu tiks sūtīts nevis tas, kas var vairāk kādam iemaksāt, bet tas, kas to tiešām pelnījis.
Pēc konkursa tiešraides (ap pulksten 1) dalībnieki devās uz preses konferenci. Katram finālistam tika uzdoti divi jautājumi. Uz britu žurnālista jautājumu, vai finālā kaut kas tiks mainīts priekšnesumā, dziedātāji atvildēja: "Jūs domājat, vai izmantosim zīmju valodu? Protams! Nezinām, cik nedzirdīgo cilvēku ir redzējuši mūsu uzstāšanos, bet, ja kaut viens redzējis un sapratis, ko vēlamies pateikt, tad būsim par to patiesi lepni!" Kā amizantāko komentāru var minēt zviedra teikto, ka "Latvijas puiši ir katras sievasmātes sapnis, kas turklāt vēl ļoti labi dzied."
Šodien (sestdien) notiks konkursa fināls, kas tiešraidē būs skatāms Latvijas Televīzijas (LTV) 1. programmā pulksten 22. Pirms konkursa LTV būs skatāms raidījums Eirovīzijas dziesmu konkursa 2005 finālu gaidot: atskats uz pusfināla emocionālākajiem brīžiem un konkursa statistika. Latvijas balsojuma rezultātus paziņos Marija Naumova. Šoreiz uzzināsim gan to, kas balsojuši par Latviju, gan to, kas licies simpātiskākais mūsu klausītājiem.
Ja pavēro finālā tikušo atlases dalībnieku pārstāvniecību, nākas atzīt, ka klausītāji, visticamāk, novērtējuši pašu dziesmu, nevis balsojuši pēc ģeogrāfiskā principa. Proti, no bijušā padomju bloka valstīm tālāk tikuši tikai moldāvi un latvieši. Arī uzstāšanās kārtas numurs dziesmai The War Is Not Over ir ļoti pateicīgs – priekšpēdējais, tātad klausītāju atmiņā Valters & Kaža paliks. Desmitniekā vajadzētu tikt, un tad nākamgad nevajadzētu sākt konkursu ar nogurdinošo pusfināla atlases sietu.
Rīgas maratonā cer uz 2000 dalībniekiem
Rolands Norietis,  NRA  05/21/05    Sestdien pulksten 12 pie Brīvības pieminekļa startēs tradicionālais Rīgas maratons, kas norisināsies jau 15. reizi. Organizatori cer, ka distancē varētu doties 300 dalībnieku, bet satelītskrējienā piedalīsies divi tūkstoši skrējēju.
42,195 kilometrus garā maratona distance sāksies pie Brīvības pieminekļa, tālāk trase vedīs uz Mīlgrāvja pusi, pa Jaunciema gatvi dalībnieki apskries Ķīšezeru un tālāk pa S. Eizenšteina, Biķernieku un Deglava ielu nokļūs līdz finišam Daugavas stadionā. Savukārt satelītskrējiena (starta šāviens tiks dots plkst. 12.15) distance būs 4,5 kilometri – no Brīvības pieminekļa pa Brīvības ielu dalībnieki nokļūs līdz Pērnavas ielai, pa kuru tālāk mēros ceļu līdz Daugavas stadionam.
Pēdējā brīdī no maratona galvenā sponsora lomas atteicās veikalu tīkls Maxima, tāpēc labākie netiks pie iepriekš solītajām naudas prēmijām. Taču organizatori ar Rīgas domes atbalstu uzvarētājus prēmēs ar balvām un kausiem. Balvas saņems pirmo sešu vietu ieguvēji maratonā, pirmo trīs vietu ieguvēji šā skrējiena katrā vecuma grupā, kā arī pirmo trīs vietu ieguvēji satelītskrējienā pieaugušo grupā un jauniešiem. Maratonā labākie tiks noskaidroti astoņās, bet satelītskrējienā – četrās vecuma grupās. Kopīgais balvu skaits ir aptuveni sešdesmit. Tāpat apbalvos aktīvāko skolu komandas. Savukārt visi laika limitā iekļāvušies maratona finišētāji saņems piemiņas medaļas un T kreklus.
Pērn līdz finišam veiksmīgi aizkļuva 135 maratonisti, trešdaļa no kuriem bija ārzemnieki. Šogad dalībai Rīgas maratonā pieteicies 81 skrējējs no ārvalstīm (galvenokārt no Latvijas kaimiņzemēm), taču distancē diezin vai dosies vairāk nekā sešdesmit no viņiem. Satelītskrējienā plāno piedalīties arī Rīgas pilsētas mērs Aivars Aksenoks. Rīgas maratona dalībniekiem, kā arī līdzjutējiem paredzēta muzikāli izklaidējoša programma, kas pulksten 13 sāksies Daugavas stadionā.
Pērn maratona norisi iespaidoja sliktie laika apstākļi un tas, ka Ceļu policija nespēja nodrošināt satiksmes plūsmas apstāšanos tā norises laikā – tādējādi maratonistiem nācās lavierēt starp mašīnām. Šogad šajā ziņā tiek solīta lielāka kārtība, taču vienlaikus tiks domāts arī par autovadītāju ērtībām. Ņemot vērā, ka skrējēju spēku samēri ir dažādi un maratona laikā izveidojas pamatīga distance starp līderiem un atpalicēju grupiņu, apvienot visu intereses nebūs viegli īstenojams uzdevums.
***
Rīgas maratona uzvarētāji
Vīriešiem; Sievietēm
1991 V. Kalenkovičs 2:28,27 A. Dudajeva 2:43,53
1992 G. Abduļins 2:21,29 O. Judenkova 2:47,28
1993 A. Prokopčuks 2:26,41 S. Tkača 2:55,07
1994 N. Ivzāns 2:43,09 L. Ceika 3:19,56
1995 Z. Zaļkalns 2:32,44 G. Bernarde 3:02,11
1996 A. Prokopčuks 2:31,46 I. Drēziņa 3:30,42
1997 N. Fedotovskis 2:33,05 K. Mulla 3:12,26
1998 Z. Zaļkalns 2:33,41 L. Ceika 3:27,49
1999 A. Baļčunas 2:37,10 L. Ceika 3:37,21
2000 Z. Zaļkalns 2:30,59 A. Kavaļauskiene 3:12,11
2001 Z. Zaļkalns 2:27,25 L. Ceika 3:11,45
2002 A. Baļčunas 2:31,25 A. Liepiņa 3:12,16
2003 A. Baļčunas 2:28,07 A. Kavaļauskiene 3:05,26
2004 D. Sļesarenoks 2:27,08 M. Drungiliene 2:58,29
Putnu vērošanas sacensībās uzvarētāji pamanījuši 83 putnu sugasLETA  05/22/05    Diennakts laikā Latvijā putnu vērošanas sacensību "Hipo Torņu cīņas 2005" uzvarētāji novērojuši 83 dažādas putnu sugas, pastāstīja pasākuma koordinators ornitologs Jānis Ķuze. 
Pāris stundu pirms pasākuma noslēguma provizoriskie sacensību rezultāti liecināja, ka par uzvarētājiem kļūs "Trīs sivēntiņu" komandas pārstāvji - Kārlis Millers, Valdis Roze un Guntis Graubics. 
Otro un trešo vietu ieguvēju komandas novērojušas vairāk nekā 70 putnu sugas, taču precīzo vērojumu organizatori zinās pēc sacensību noslēguma. 
Ķuze atzina, ka diennakts laikā vērotājiem izdevies arī ieraudzīt retas vai Latvijā bieži neredzētas putnu sugas. 
Sacensībās piedalījās septiņas pieredzējušu putnu vērotāju komandas. Komandas 24 stundu laikā centās no putnu vērošanas torņiem noteikt pēc iespējas vairāk putnu sugu. 
Sacensības notika tornī pie Papes ezera, Liepājas rajonā un pie Sedas tīreļa, Valkas rajonā, divos torņos pie Engures ezera, Talsu un Tukuma rajonā, kā arī četros torņos pie Lubāna ezera un Nagļu dīķiem Madonas un Rēzeknes rajonā. 
Sacensību beigu pasākums notiks šodien plkst.18 Ķemeru Nacionālā parka administrācijas ēkā "Meža māja", kura laikā apkopos galīgos sacensību rezultātus un paziņos uzvarētājus. Uzvarētāju komanda saņems metālmākslinieka Anda Egles izgatavotos kausus putnu formā. 
Šogad Latvijā uz ceļiem 121 bojāgājušais 
BNS, LETA   05/23/05    Šogad autoavārijās Latvijā dzīvību zaudējis jau vismaz 121 cilvēks. Piektdien Saldus rajona Blīdenē sadursmē ar kravas auto dzīvību zaudējusi 70 gadu veca velosipēdiste, un sestdienas naktī Bolderājā, kad ceļu satiksmes negadījumā gāja bojā cilvēks, vainīgā autovadītāja asinīs eksperti konstatējuši 2,39 promiles alkohola.
Valsts policijas preses nodaļas priekšniece Kristīne Mežaraupe informēja, ka sestdien plkst.23.10 Rīgā, Kurzemes rajonā, blakus ēkai Flotes ielā 1, vieglā automašīna ietriecās kokā. To alkohola reibumā vadījis Romāns (1984), kuram nav bijis arī autovadītāja apliecības. Negadījumā cieta pasažieri Svetlana (1984) un Sergejs (1982), kurš miris ceļā uz slimnīcu.
Velosipēdiste Laila (1935) piektdienā Rīgas—Liepājas šosejas 80.kilometrā no brauktuves malas sāka kreiso pagriezienu, nepalaižot tajā pašā virzienā braucošo kravas auto Volvo FH12. Mašīnas šoferis Sergejs (1967) nepaspēja nobremzēt un sabrauca sirmgalvi.
Preiļu rajona Sīļukalnā svētdien plkst.2.45 Jānis (1950), vadot Audi 100, notriecis 1988.gadā dzimušu jaunieti un no notikuma vietas aizbraucis. Cietusī nogādāta slimnīcā.
Sestdien Latvijā reģistrēti 123 ceļu satiksmes negadījumi, 33 no tiem cietuši cilvēki, viens gājis bojā.

Nedēļas nogale 
bija pasakaini saulaina un ļoti, 
ļoti silta (ap +25o - +28oC). Arī šīs nedēļas 
pirmās dienas bija saulainas... Un par spīti pērkona 
negaisam, kas mūs vakar pārsteidza, arī vēl šodien ir 
tikpat silts un saulains. ...gaišzilajās debesīs ganās bal-
tas mākoņu aitiņas, pūš maigs dienvidvējš, spīd saulī-
te, mūsu galvas reibina ievziedu spēcīgā smarža, 
un ceriņi, kas tik tikko sāk vērties vaļā, 
bet acis priecē dzelteno pieneņu 
pārpilnās pļavas...
Anda Jansone, trešdien 25. maijā