K a s   j a u n s   L a t v i j ā ? 
Nr. 397: 2005. g. 13. - 19. maijs

Eiropā un visā pasaulē...

Pieņemot deklarāciju, Latvija turpina kaitināt Krieviju
Liene Barisa,  NRA  05/13/05    Saeima vakar pieņēma PSRS totalitārā komunisma noziegumu nosodījuma deklarāciju, aicinot Krieviju atzīt atbildību par Latvijā izdarītajiem noziegumiem pret cilvēci un zaudējumiem, kas nodarīti okupācijas laikā. Deputāti uzskata, ka deklarācijai praktisku seku, visticamāk, nebūs, bet eksperti norāda, ka lēmums kārtējo reizi bijis nelaikā. 
Arī Eiropas Parlaments vakar rezolūcijā par Otrā pasaules kara sekām atzinis kara beigas kā jaunas tirānijas sākumu, ko radīja staļiniskā Padomju Savienība. 
Ārlietu komisijas priekšsēdētājs Aleksandrs Kiršteins debatēs Saeimā pirms deklarācijas pieņemšanas pamatojis, ka nepieciešams vienots dokuments, ko Latvija varēs izplatīt diplomātiskās misijās ārzemēs. Par Latvijas vārdā sagatavoto dokumentu nobalsoja 70, pret bija 23, atturējās viens deputāts. 
Latvijas Pirmās partijas pārstāvis Krišjānis Peters, kas balsojumā atturējās, Neatkarīgajai atzina, ka bija radusies dīvaina situācija – kuluāros daudzi atklāja, ka nebūtu īstais laiks to pieņemt. 
Jo tas neesot īstais veids, kā atrisināt situāciju un panākt Latvijai vēlamo, atklāti to pateikt neviens acīmredzot nav varējis. "Ar ārpolitiku tam maz sakara. Tā jau vairāk tādai iekšējai lietošanai," vērtēja deputāts. Lai arī emocionāli cilvēkiem deklarācijā paustais varētu būt tuvs, praktiski okupācijas sekas ar to nenovērsīs, viņš piebilda. "Mēs nevaram atteikties no savas pozīcijas, taču tas jādara gudrāk un pragmatiskāk," sacīja K. Peters.
Deklarācijā pausts, ka patiess un noturīgs izlīgums starp Latviju un Krieviju ir iespējams tikai tad, ja pagātnē izdarītie noziegumi tiek izvērtēti un nosodīti. 
Ministru kabinetam trīs mēnešu laikā jāizveido speciālistu komisija. Aptaujātie deputāti un frakciju vadītāji, kuri nobalsoja par deklarāciju, gan atzina, ka uz praktisku tās piepildījumu, vismaz drīzumā, necer. Tautas partijas (TP) frakcijas vadītājs Jānis Lagzdiņš uzsvēra, ka deklarācija ir politisks dokuments, ar kuru pauž attieksmi, politisko gribu un arī drosmi. Jaunā laika (JL) frakcijas vadītājs Kārlis Šadurskis atzina, ka labumu no pieņemtās deklarācijas cilvēki vēl neizjutīšot, vismaz kamēr Krievijā nemainīsies valdība. Arī Zaļo un zemnieku savienības (ZZS) frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis sacīja, ka nekādas ilūzijas nelolo, bet deklarācija esot vajadzīga pašiem.
Latvijas Ārpolitikas institūta direktors Atis Lejiņš atzina, ka deklarācijas straujās pieņemšanas dēļ viņu māc bažas, vai un kas grib sabojāt robežlīguma parakstīšanu. "Kāpēc tagad? Rodas jautājums, vai to cilvēku, kas to veicināja, domas ir tīras. Tā ir bīstama spēle. Nevajag atteikties no tā, ko mēs esam pauduši, bet vajadzēja izvēlēties pareizu ceļu," sacīja A. Lejiņš. Iespējams, deklarāciju vajadzēja skatīt pēc robežlīguma parakstīšanas.
Arī bijušais ārlietu ministrs un ministru prezidents Valdis Birkavs atzina, ka deklarācija nav nākusi īstajā brīdī. "Latvija ir uzņēmusies līdera lomu totalitāro režīmu nosodīšanas panākšanai. Un tas ir pozitīvs solis. Bet mūsu līdera lomu apdraud nesaprātīgā rīcība, pieņemot deklarāciju pirms līguma parakstīšanas." Atšķirībā no Eiropas Parlamentā pieņemtās rezolūcijas mums trūkstot nākotnes redzējuma. "To, ko šobrīd atļaujas parlaments un valdība, var atļauties tikai tādēļ, ka esam NATO un Eiropas Savienībā. Ir ļoti žēl, ka ļoti svarīgo dokumentu nespējam pārvērst konstruktīvā rīcībā. Krievija tam nav gatava, mēs Krieviju iedzenam stūrī," viņš sacīja. Ja būtu parakstīts robežlīgums, būtu sperti nākamie soļi attiecību veidošanā, taču tagad bez spēcīga starpnieka mums neiztikt.
J. Lagzdiņš pauda viedokli, ka attiecības ar Krieviju deklarācijai nevajadzētu vēl vairāk saasināt, jo tās attieksmi maina nevis politisks dokuments, bet gan objektīvās intereses un Latvijas starptautiskais stāvoklis.

Policejiskums 
Aivars Ozoliņš,  Diena  05/16/05    Kāpēc Tbilisi Bušu redzēja tauta, bet Rīgā tikai izredzētie?
Vai ASV prezidents Džordžs Bušs 7.maijā Rīgā bija vairāk apdraudēts nekā 10.maijā Tbilisi? Un vai policistu ķēdes pie Brīvības pieminekļa 4.maijā, Neatkarības deklarācijas piecpadsmitajā gadadienā, nevedināja domāt drīzāk par 15.maiju, Kārļa Ulmaņa īstenotā valsts apvērsuma gadadienu? 
Tomēr iekšlietu ministrs Ēriks Jēkabsons gribētu izmaiņas likumdošanā, kas policijai sniegtu vēl lielākas iespējas "novērst ekstrēmistiskus un pretvalstiskus pasākumus".
"Vai šeit ir valsts vai kas?" Jēkabsons savulaik vaicāja. Bet tagad sola, ka neprecizētās izmaiņas likumā par masu pasākumiem palīdzēšot policijai "aizsargāt no radikāliem, rasistiskiem un naidpilniem uzbrukumiem jebkuras svētvietas — gan tās, kas simbolizē Latvijas valstiskumu, gan tās, kas nozīmīgas reliģiskajām kopienām un etniskajām minoritātēm", informē IeM preses dienests.
Jau spēkā esošā likumdošana paredz atbildību par ekstrēmistisku, rasu un etnisku naidu kurinošu rīcību. Jaunums ministra iniciatīvā laikam būtu, pirmkārt, valstisku, etnisku un reliģisku "svētvietu" saraksts, kas droši vien sanāktu krietni garš. Otrkārt, būtu par jaunu jādefinē, kas ir "radikāļi". Un tad mums atliktu paļauties uz Jēkabsona spēju novērst šo radikāļu draudus valsts drošībai.
Pasākumus valstisku vietu un jēdzienu aizsardzībai varējām novērtēt jau 4. maijā. Todien Jēkabsons pie Brīvības pieminekļa ieraudzījis dažu svītrainās drēbēs tērpto protestētāju sejās "naidu un nicinājumu pret šo valsti", un secinājis, ka viņa ieviestie drošības pasākumi esot pilnībā attaisnojušies. 
Pērn augustā, kad pie varas bija Emša valdība, kas balstījās uz Jēkabsona šogad novēroto valsts nīdēju politiskajiem pārstāvjiem Saeimā, ministrs Jēkabsons pamēģināja definēt kā ekstrēmistus starptautiskās pretkorupcijas organizācijas Transparency International pārstāvjus no Delnas. Šī sabiedriskā organizācija, iebilzdama pret Ingrīdas Ūdres ieblēdīšanu par eirokomisāri, esot, kā teica Jēkabsons, "sākusi spert soļus ekstrēmi prettiesisku darbību virzienā". Kas Jēkabsonam būs "ekstrēmisti" nākamgad?
Droši vien Latvijā ir cilvēki, kuri šo valsti nīst un ir gatavi to izrādīt, saverkšķījuši naidā sejas pie Brīvības pieminekļa; iespējams, arī citās vietās, kuru sarakstu Jēkabsons pošas veidot. Taču ministrs pieņēma lēmumu nolikt gar pieminekli policistu ķēdes, pirms šādas sejas bija apskatījis. Turklāt nav saprotams, kā sejas izteiksme apdraud valsts drošību tik ļoti, ka to var novērst vienīgi ar policijas masveida mobilizāciju. Ja ministram bija informācija, ka šie svītrainie gatavoja provokācijas, tad viņi nedrīkstēja tur atrasties. Vai mums būtu jātic, ka Jēkabsons spēj pasargāt Valsts prezidenti, Ministru prezidentu un citas augstas valsts amatpersonas no provokatoru uzbrukuma, tikai sarindojot ķēdēs teju visu valsts policiju?
Mums diemžēl piedāvā ticēt, ka arī draudzīgas valsts ASV vadītājs Latvijas galvaspilsētā var justies droši tikai labi lielā attālumā no rīdziniekiem. Tomēr mulsina trīs dienas vēlāk televīzijā no Gruzijas galvaspilsētas redzētais. Prezidents Bušs tur uzrunāja 100 tūkstošus cilvēku pilsētas centrālajā laukumā. Iznāk, ka gruzīni nerada apdraudējumu ASV prezidentam, bet latvieši rada? Esam īpaši bīstami? Varbūt bija kāda mums nepausta informācija par reāliem draudiem ASV prezidentam tieši Rīgā? Vai draudus radīja tie paši svītrainie ekstrēmisti, kuru sejas Jēkabsons bija pavērojis 4.maijā? Kas pieņēma lēmumu, ka Rīgas centrs uz 22 stundām jāpataisa par ārkārtas stāvokļa zonu?
Ne jau Jēkabsons viens pats to izlēma, protams. Vairākas nedēļas pirms notikuma valdības "polittehnologi" diendienā iedvesa rīdziniekiem, ka ASV prezidents būšot drauds viņu drošībai. Snaiperi šaušot uz katru, kurš pamāšot ar karodziņu, tikmēr debesīs virs galvas tikšot notriektas kaut kādas lidmašīnas. Ja tā bija kampaņa, nevis vienkārši muļķība, tad mērķi nav sasniegti, Ministru prezidents Kalvītis un ārlietu ministrs Pabriks nav vēsturiskā notikuma "zvaigznes". Tomēr Buša uzstāšanās Tbilisi laukumā tūkstošu drošības pārbaudi neizgājušu cilvēku priekšā liek vaicāt, vai ārkārtējie drošības pasākumi Rīgā bija nepieciešami ASV prezidentam vai Latvijas valdības vadītājiem. 
Jebkurā gadījumā nav pieļaujama šās vizītes drošības pasākumu fona izmantošana, lai aizbildinātu demokrātisko tiesību un brīvību ierobežojošu skrūvju pievilkšanu. Iekšlietu ministrijas, policijas, drošības dienestu pienākums ir nepieļaut ekstrēmistu provokācijas un novērst jebkādu nacionālo vai rasu naidu kurinošu rīcību. Taču tas nenozīmē, ka ikvienus svētkus vai jebkuru citu valsts pasākumu Jēkabsons vai jebkurš cits ministrs turpmāk drīkstētu pārvērst par policejiskas varas masu izrādi, ko turklāt vēlāk izmantot par attaisnojumu likumu grozīšanai.

Valdībā akceptē mazākumtautību tiesību aizsardzības konvenciju
LETA  05/17/05    Valdība šodien (otrdien) akceptēja Eiropas padomes vispārējo mazākumtautību tiesību aizsardzības konvenciju, lai virzītu to izskatīšanai Saeimā.
Latvija konvenciju plāno apstiprināt ar divām atrunām, kas attieksies uz konvencijas 10. un 11.pantu par minoritāšu valodu lietošanu.
Konvencijas 10.pants paredz apņemšanos "iespēju robežās nodrošināt minoritāšu valodu izmantošanu attiecībās starp nacionālajām minoritātēm piederošām personām un administratīvajām institūcijām teritorijās, kuras tradicionāli vai lielā skaitā apdzīvo nacionālajām minoritātēm piederošas personas, pēc šādu personu lūguma un gadījumā, ja šāds lūgums atbilst patiesai nepieciešamībai".
Satversmes 104.pants nosaka, ka ikvienam ir tiesības vērsties valsts un pašvaldību iestādēs ar iesniegumiem un saņemt atbildi pēc būtības. Tomēr Satversme garantē tiesības saņemt atbildi tikai latviešu valodā.
Saskaņā ar Valsts valodas likumu valsts iestādes var pieņemt no personām dokumentus mazākumtautību valodās divos gadījumos - ja tas ir personas iesniegums policijas vai ārstniecības iestādei, glābšanas dienestam vai citai iestādei steidzamos medicīniskās palīdzības izsaukuma gadījumos, noziegumu izdarīšanas vai citu likumpārkāpumu gadījumos, kā arī tad, kad tiek izsaukta neatliekamā palīdzība ugunsgrēka, avārijas vai citos nelaimes gadījumos. Dokumentus mazākumtautību valodā var iesniegt arī tad, ja dokumentam pievienots tulkojums valsts valodā.
Likums neregulē mutisku saziņu starp personu un valsts iestādi. Saistībā ar rakstveida saziņu iestādes izskata nevis iesniegto dokumentu, bet uz sava rēķina pārtulkoto dokumentu. Tāpat var rīkoties attiecībā uz izejošajiem dokumentiem - dokuments tiek izdots valsts valodā, bet iestāde uz sava rēķina pārtulko to neoficiāli. Piemēram, dokumentus tulko Rīgas, Daugavpils, Liepājas un Ventspils domē.
Turklāt jau tagad iespējams pieņemt no iedzīvotājiem dokumentus svešvalodās, kuriem pievienots tulkojums valsts valodā.
Minoritāšu konvencijas 11.pants noteic, ka "puses apņemas savu tiesību sistēmu un attiecīgi starpvalstu līgumu ietvaros kā arī, ņemot vērā savus specifiskos apstākļus, izvietot tradicionālos vietvārdus, ielu nosaukumu un citus topogrāfiskus apzīmējumus, kas domāti sabiedrībai, arī minoritātes valodā teritorijās, kuras tradicionāli lielā skaitā apdzīvo nacionālajām minoritātēm piederošas personas, ja ir pietiekams pieprasījums pēc šādām norādēm".
Savukārt Valsts valodas likuma 18.panta pirmā daļa nosaka, ka Latvijā vietu nosaukumi veidojami un lietojami valsts valodā, izņemot Lībiešu krasta teritoriju, kur var izmantot arī lībiešu valodu.
Tā kā minētajos gadījumos konvencija nonāk pretrunā ar Valsts valodas likumu, valdība izstrādājusi atbilstošas atrunas.
Jau ziņots, ka par mazākumtautībām Latvijā uzskatīs cilvēkus, kas ieguvuši Latvijas pilsonību un paaudzēm ilgi dzīvo Latvijā, pagājušajā nedēļā vienojās valdības darba grupa ārlietu ministra Arta Pabrika (TP) vadībā.
Konvenciju Saeimā cer ratificēt līdz maija beigām. 

Briest referendums par robežlīgumu
Agnes Margēviča,  NRA  05/18/05    Premjers Aigars Kalvītis un ārlietu ministrs Artis Pabriks vakar pieļāva iespēju, ka samilzušo robežlīguma problēmu Latvija varētu atrisināt, sarīkojot referendumu par līguma atbilstību Satversmei. 
Līdz šim līguma iespējamo neatbilstību Satversmei valdība mēģināja risināt ar vienpusējās deklarācijas palīdzību, kas ļautu izvairīties no referenduma, tomēr Krievija ar šādu nosacījumu atteicās parakstīt līgumu. Ārlietu ministrs Artis Pabriks vakar pieļāva: ja Krievija nepiekritīs parakstīt robežlīgumu, kuru Latvija vēlas skaidrot ar vienpusēju deklarāciju, par līgumu varētu sarīkot referendumu, Neatkarīgo informēja ministra preses pārstāve Dagnija Stuķēna. Arī premjers Aigars Kalvītis apstiprināja, ka referenduma sarīkošanas iespēju nevar izslēgt. Tautas nobalsošanu varētu rīkot gadījumā, ja Satversmes tiesa nolemtu, ka robežlīguma teksts ir pretrunā ar Satversmi, pieļāva D. Stuķēna. Satversmes tiesas priekšsēdētājs Aivars Endziņš norādīja, ka tiesa var lemt tikai par līguma atbilstību vai neatbilstību Satversmei un referenduma izsludināšana varētu būt veids pretrunas atrisināšanai, ja tiesa konstatētu, ka tāda pastāv.
A. Kalvīša preses pārstāvis Arno Pjatkins vēlāk skaidroja, ka referenduma iespēja netiek izslēgta, "bet ne vairāk", proti, valdība vēl aizvien neatsauc vienpusējo deklarāciju un ir gatava turpināt skaidrot Krievijai, ka tā nenozīmē teritoriālu pretenziju izvirzīšanu. Līdz tam referendums neesot darba kārtībā. No Krievijas paziņojumiem skaidri izriet, ka kaimiņvalsts negrasās parakstīt robežlīgumu ar Latviju, ja tā līdztekus grasās pieņemt šo vienpusējo paziņojumu, ko Krievijas prezidents un Ārlietu ministrija (ĀM) traktē kā teritoriālu pretenziju izvirzīšanu. 16. maijā Krievijas ārlietu ministrs Sergejs Lavrovs izteicās, ka robežlīguma problēmas risināšanai nav nepieciešami vidutāji no ES. Arī Latvijas ĀM cer, ka abas puses vēl varot vienoties divpusēji, tādēļ A. Pabriks vakar nosūtīja aicinājumu savam Krievijas kolēģim tikties pie sarunu galda.
Latvijas prezidente Vaira Vīķe-Freiberga aizvadītajā nedēļā sacīja, ka valdībai un politiskajām partijām šajā situācijā būtu jāizlemj un skaidri jānoformulē – Latvija atsakās no Abrenes vai patur tiesības uz to. Šīs nedēļas nogalē prezidente plānojusi tikties ar Saeimā pārstāvētajiem politiskajiem spēkiem, lai apspriestos par radušos situāciju, bet šodien viņai būs pēdējo piecu dienu laikā jau otrā tikšanās ar premjeru A. Kalvīti un Saeimas priekšsēdētāju Ingrīdu Ūdri. Ārlietu ministrs A. Pabriks Neatkarīgajai aizvadītajā nedēļā pieļāva, ka atteikšanos no teritoriālām pretenzijām Latvija, iespējams, varētu noformēt arī juridiski. Viņa pārstāve D. Stuķēna vakar informēja, ka notiekot "darbs ar juristiem", lai meklētu risinājumus, "kā vēl skaidrāk noformulēt Latvijas pozīciju".
Iespējamo robežlīguma pretrunu Satversmei rada tas, ka līgumā ir runa par de facto eksistējošo robežu, nevis to, kāda pastāvēja pirms Latvijas okupācijas un bija nosprausta saskaņā ar 1920. gada miera līgumu. Proti, robeža saskaņā ar līgumu būtu novilkta šaipus Abrenes, kura saskaņā ar vēsturisko miera līgumu, kas, pēc starptautisko tiesību ekspertu pārliecības, vēl ir spēkā, bija Latvijas teritorijā. Tādējādi Saeima, lemjot par parakstītā robežlīguma ratifikāciju, grozītu Satversmes 3. pantu, kas nosaka valsts teritoriālo iedalījumu. Satversmes 77. pants pieprasa tautas nobalsošanu, ja Saeima groza Satversmes 3. pantu jeb, citiem vārdiem, veic valsts teritoriālās izmaiņas. Valdība šo pretrunu centās risināt, pieņemot vienpusējo deklarāciju ar atsauci uz 1920. gada miera līgumu, bet Krievija, uztverot to kā teritoriālu pretenziju izteikšanu uz Abreni jeb tagadējo Pitalovas apgabalu, ar šādu nosacījumu robežlīgumu atteicās parakstīt.
Latvijas valdības pārstāvji iepriekš neslēpa, ka vienpusējā deklarācija bija arī mēģinājums izvairīties no tautas nobalsošanas rīkošanas šajā jūtīgajā jautājumā. Ārlietu ministrs A. Pabriks vakar nevēlējās uzsvērt referenduma iespējamību, atzīstot, ka atsevišķi politiskie spēki to izmantotu politiskām spekulācijām. Neatkarīgās aptaujātie eksperti atzina, ka šāda jautājuma izvirzīšana tautas nobalsošanai būtu politiski ļoti jūtīga un pastāv iespēja, ka pilsoņi savu izvēli izdarītu, vadoties pēc emocionāliem, nevis racionāliem apsvērumiem. 
***
Viedokļi
Aigars Freimanis, sociologs:
– Te liela loma būs sabiedriskajām attiecībām – kā formulēs jautājumu un kāda būs skaidrojošā kampaņa. Referendumā uzdodamā jautājuma formulēšana būs ļoti delikāta lieta, jo tikai retais balsojot emocionāli domās par Abreni. Puslīdz droši varu pateikt, ka arguments par Latvijas suverenitāti un neatkarību būs augstāks par Abrenes atgūšanu. Protams, ja referenduma izšķiršanos pozicionēs kā iespēju neatgriezeniski nostiprināt Latvijas neatkarību. Iespējams, citi sludinās, ka, atdodot Abreni, tiks atzīta okupācija. 
Andris Runcis, politologs:
– Šāda referenduma rezultātu ir ļoti grūti prognozēt, jo jautājums ir ļoti specifisks un Latvija ar tādu līdz šim nav saskārusies. Uz balsstiesīgo izvēli drīzāk darbosies emocionāli, nevis racionāli apsvērumi. Ir nacionālistiski noskaņotas partijas, kuras izies ar saukli: "Iesim karot par Abreni!" Vienīgais racionālais arguments varētu būt, ka Abrene faktiski vairs nav mūsu, bet ir taipus robežas – Krievijā. Nobalsojot pret atteikšanos no teritoriālām pretenzijām, iestātos pata situācija, jo šāds balsojums neko nemainītu.

Definēta mazākumtautība 
Dita Arāja,  Diena  05/18/05    Mazākumtautības būs cittautieši, kuri Latvijā dzīvo paaudzēm ilgi un ir šīs valsts pilsoņi.
Bez jebkādām diskusijām un iebildēm otrdien valdība akceptēja jau pirms desmit gadiem parakstīto, bet Latvijā tik pretrunīgi uztverto Eiropas Padomes (EP) Mazākumtautību konvenciju. Valdība pēc ārlietu ministra Arta Pabrika (TP) priekšlikuma izšķīrusies par konvencijas ratifikāciju ar divām atrunām, un mazākumtautības definīciju attiecinās tikai uz tiem cittautiešiem — Latvijas pilsoņiem, kas Latvijā dzīvo paaudzēm ilgi. Tomēr tiem, kuri neatbilst mazākumtautībai konvencijas izpratnei, līdz šim baudītās tiesības netiks atņemtas, un viņi varēs izmantot tās pašas tiesības, ko konvencija paredz mazākumtautībām. 
Konvencija vēl jāratificē Saeimai, kur gan, ņemot vērā politisko spēku atšķirīgos uzskatus nacionālo minoritāšu jautājumā, gaidāmas karstas diskusijas un šķēpu laušana. 
Nekādu izmaiņu mazākumtautību dzīvē nebūs neatkarīgi no tā, vai to pārstāvji pieder vai nepieder mazākumtautībai konvencijas izpratnē. Jautājums ir vienīgi par leģitimitāti, saka A.Pabriks. Starptautisko un cilvēktiesību juristi Dienai jau vairākkārt norādījuši, ka izpratne par to, kas atbilst mazākumtautībai un kādas ir tās tiesības starptautisko tiesību izpratnē, ir paplašinājusies. 
A.Pabriks gan atzīst, ka konvencijas izpratnē pie mazākumtautībām nepiederēs arī tie pilsoņi, kas naturalizējušies pēc neatkarības atgūšanas, jo viņi Latvijā nav dzīvojuši vismaz trīs paaudzēs. Tā kā konvencijas panti formulēti ļoti elastīgi, to, ko Latvija saprot ar ilgstošu dzīvošanu valstī, tā sniegs paskaidrojošā ziņojumā. Valdība arī piedāvā konvenciju ratificēt ar vienu atrunu, ka ielu nosaukumus nerakstīs mazākumtautību valodā, un otru atrunu, ka pašvaldībās iesniegumus no iedzīvotājiem pieņems tikai latviešu valodā. Tas ir saskaņā ar Valsts valodas likumu. 
Konvencija arī paredz, ka valstij ir jānodrošina nacionālajām minoritātēm pienācīgas iespējas apgūt minoritātes valodu vai iegūt izglītību šajā valodā. Taču tajā pašā laikā EP konvenciju paskaidrojošais ziņojums akcentē, ka tas neietekmē oficiālās — latviešu — valodas apguvi un izglītības ieguvi šajā valodā. "Oficiālās valodas prasme ir sociālās vienotības un integrācijas faktors," teikts EP konvencijas skaidrojumā, līdz ar to konvencija nav pretrunā ar izglītības reformu. Integrācijas ministra padomnieks Ilmārs Mežs uzskata, ka mazākumtautību skolās nekas nemainīsies un bērni, kas konvencijas izpratnē nepiederēs mazākumtautībai, varēs baudīt tās pašas tiesības kā tie, kas tai pieder, piemēram, apgūt tautības valodu un kultūru. 
"Neuzskatu, ka konvencija šādā redakcijā Latvijas sabiedrību šķels," saka integrācijas ministrs Ainars Latkovskis (JL). Viņa sekretariātam konvencija būs jāiedzīvina iekšzemē, un to ministrs plāno veikt, atbalstot ne tikai krievu, bet arī citu Latvijas mazākumtautību kultūras un identitātes stiprināšanu. Ārlietu ministrijai Latvijas konvencijas variants būs jāskaidro starptautiski, un tas nozīmē — arī sadarbību ar EP konvencijas pārraudzības komiteju, kas izteiks savu, visticamāk, kritisko viedokli par Latvijas pieņemto variantu.
***
Mazākumtautības definīcija
Nacionālā minoritāte Mazākumtautību konvencijas izpratnē — Latvijas pilsoņi, kuri kultūras, reliģijas vai valodas ziņā atšķiras no latviešiem, paaudzēm ilgi tradicionāli dzīvojuši Latvijā un uzskata sevi par piederīgiem Latvijas valstij un sabiedrībai, vēlas saglabāt un attīstīt savu kultūru, reliģiju vai valodu. 
Personas, kas nav Latvijas pilsoņi, bet pastāvīgi un legāli dzīvo Latvijas Republikā, kas nepieder nacionālai minoritātei Mazākumtautību konvencijas izpratnē, bet kas sevi identificē ar šai definīcijai atbilstošu nacionālo minoritāti, var izmantot konvencijā paredzētās tiesības, ja vien likums nenosaka īpašus izņēmumus.
Atrunas
1.Konvencijas 10.panta 2.daļai, kas paredz savu iespēju robežās nodrošināt iedzīvotāju komunikāciju ar administratīvajām institūcijām (pašvaldībām) mazākumtautības valodā teritorijās, ko tradicionāli vai lielā skaitā apdzīvo mazākumtautības, ja tās izteikušas šādu lūgumu un ja tas atbilst patiesai nepieciešamībai.
2.Konvencijas 11.panta 3.daļai, kas paredz tradicionālos vietvārdus un ielu nosaukumus izvietot arī minoritātes valodā teritorijās, ko tradicionāli lielā skaitā apdzīvo mazākumtautībai piederošas personas, ja vien ir pietiekams pieprasījums pēc šādām norādēm. 
***
Kā nacionālās minoritātes definē citviet
Igaunija
Par mazākumtautību tiek uzskatīti tie Igaunijas pilsoņi, kas mīt tās teritorijā, uztur ilglaicīgas, ciešas saites ar Igauniju, atšķiras no igauņiem ar etniskām, kultūras un reliģiskām vai valodas pazīmēm, kā arī tos motivē kopīga nepieciešamība saglabāt savas kultūras tradīcijas, reliģiju vai valodu, kas veido to kopīgās identitātes pamatu.
Lietuva 
Tās likumdošanā nav iekļauta nekāda definīcija par minoritāti.
Somija
Nav definējusi, kas pieder mazākumtautībai, bet ziņojumā EP min sāmus, čigānus, tatārus, veckrievus, kā arī zviedriski runājošus somus, kas ir lielākā minoritāte, bet ko valdība nedēvē par Somijas zviedriem. 
Zviedrija
Mazākumtautība — grupa ar izteiktām kopīgām pazīmēm — reliģisku, lingvistisku, tradīciju un kultūras kopību, kas nav sabiedrībā dominējoša, bet kam ir vēsturiskas un ilglaicīgas saites ar valsti, kas pastāvējušas vēl pirms XX gadsimta. 
Vācija
Mazākumtautības — Vācijas pilsoņu grupas, kas izsenis dzīvo Vācijā, mīt tradicionālajās senču apmešanās vietās, bet no vairākuma iedzīvotājiem atšķiras ar valodu, kultūru, vēsturi, un kas vēlas savu identitāti saglabāt.

Saeima, visticamāk, atstās Latvijas karavīrus Irākā 
Gunta Sloga,  Diena  05/18/05    Latvijas karavīru misija Irākā, visticamāk, tiks pagarināta līdz šā gada beigām — par to ceturtdienas parlamenta sēdē gatavas balsot labējās Saeimas frakcijas. Pret turpmāku latviešu kareivju palikšanu Irākā būs vien kreisie opozīcijā esošie spēki, kuriem, tāpat kā agrāk, nav pieņemami pēdējo gadu notikumi Irākā.
Misijā Irākā esošo Latvijas kareivju dienesta termiņš beidzas jūnijā, tāpēc ierosināts to pagarināt līdz gada beigām. Par to, ka visi koalīcijas partneri atbalstīs misijas termiņa pagarināšanu, ir pārliecināts Tautas partijas frakcijas vadītājs Jānis Lagzdiņš. Tā kā šis jautājums esot "pašsaprotams", to pat neesot apsprieduši šīs nedēļas koalīcijas padomes sēdē. Arī Jaunā laika frakcijas priekšsēdis Kārlis Šadurskis Dienai sacīja, ka šis "nav diskusiju jautājums", jo valsts dalība NATO uzliek gan iespējas, gan pienākumus. ZZS un LPP savu viedokli noformulēšot trešdien, frakciju sēžu laikā, taču jau tagad esot skaidrs, ka tās balsošot par, sacīja abu partiju pārstāvji.
J.Lagzdiņš cer, ka par balsojumam pievienosies arī tēvzemieši. Šīs frakcijas vadītājs Māris Grīnblats sacīja, ka TB/LNNK "varētu balsot par", taču esot jāsaprot, ka Irākā "mūžīgi ārvalstu karaspēks nebūs". Pret kareivju misijas pagarināšanu grasās balsot TSP, PCTVL un LSP frakcija. "Mēs esam okupanti, un vai kādreiz Irāka neprasīs, lai mēs atvainojamies par to," — tā PCTVL frakcijas vadītājs Jakovs Pliners.
Latvijas karavīri Irākā dienē jau gandrīz divus gadus. Pašlaik tur atrodas 119 kareivju, lielākā daļa — militārajā bāzē pie Hillas. Taču Saeima balsos par misijas pagarināšanu laikā, kad vairākas valstis, to skaitā Polija, Ukraina, Bulgārija, Itālija un Kazahstāna, izlēmušas samazināt dienošo kareivju skaitu vai pat pilnībā šogad pārtraukt misiju Irākā. Aizsardzības ministrijā nerunā, vai latviešu kareivji paliks Irākā arī nākamgad, sakot, ka Saeima vēl nav atbalstījusi viņu misiju līdz šā gada beigām.

Krievijas un Igaunijas ārlietu ministri parakstījuši abu valstu robežlīgumu 
LETA--ITAR-TASS  05/18/05     Krievijas un Igaunijas ārlietu ministri Urmass Paets un Sergejs Lavrovs trešdien Maskavā parakstījuši līgumus par abu valstu sauszemes un jūras robežu.
Viens līgums attiecas uz sauszemes robežu, bet otrs - uz jūras robežu Narvas un Somu līčos. Dokumenti vēl jāratificē abu valstu parlamentiem un jāapstiprina prezidentiem.
Līguma "ratifikācija Krievijā būs atkarīga no tā, kā šī procedūra noritēs Igaunijā," pirms dokumentu parakstīšanas izteicās Lavrovs.
Pēc robežlīgumu ratifikācijas tiks izveidota demarkācijas komisija un robežas noformēšanas process norisināsies divās fāzēs - robežas noteikšanā uz kartes un pēc tam robežas iezīmēšanā dabā.
Robežas demarkācija sāksies ne agrāk kā 30 dienas pēc tam, kad abas puses līgumu būs ratificējušas.
Robežlīgums paredz, ka robeža atbildīs KPFSR un Igaunijas PSR bijušajai administratīvajai robežai ar nelielām novirzēm, kas ņem vērā reālo situāciju un neizjauc iedzīvotāju saimnieciski ekonomisko darbību.
Tādējādi Igaunijas un Krievijas jaunās valsts robežas līnija nedaudz atšķirsies no pašreizējās "kontrollīnijas", kā pašlaik oficiāli tiek dēvēta abu kaimiņvalstu robeža.
Igaunijas Ārlietu ministrija interneta mājas lapā informē, ka abas valstis atdod viena otrai 128,6 hektārus sauszemes un pa 11,4 kvadrātkilometriem ezeru teritorijas, ņemot vērā abu pušu vēlēšanās.
Saskaņā ar jauno līgumu tiks atrisināta "Sātseskas zābaka" problēma. Tā ir 115,5 hektārus liela Krievijas teritorija, ko šķērso Igaunijas autoceļš. Šo teritoriju pārņems Igaunija un vietā atdos Krievijai 68,9 hektārus lielu meža platību Meremē rajonā un 33,9 hektārus teritorijas Verskas pagasta rajonā.
Daži Krievijai nododamie zemesgabali atrodas privātīpašumā, un Igaunijai jāvienojas ar īpašniekiem par to iegādi. Ja nebūs iespējams vienoties, tiks sākta zemes piespiedu atsavināšana.
Peipusa ezerā Igaunija un Krievija iegūs tiesības izmantot savu ūdensceļa daļu. Krievija iegūs izeju no Peipusa ezera Narvas upē, bet Igaunija saņems ezera daļu Pīrisāres salas apkārtnē.
Pēc Igaunijas Robežapsardzības departamenta provizoriskajiem aprēķiniem, valsts robežas demarkācijai būs nepieciešami 230 miljoni kronu (10,3 miljoni latu). Igaunijas un Krievijas robežas kopējais garums ir 460,6 kilometri, no kuriem sauszemes robeža ir 138 kilometri.
Vienlaikus Maskava ir paziņojusi, ka gadījumā, ja Igaunijas Rīgikogu (parlaments) saistīs Igaunijas un Krievijas robežlīgumu ar jebkādām papildu deklarācijām, Krievija, iespējams, atteiksies no tā ratifikācijas.
Rīgikogu ārlietu komitejas priekšsēdētājs Enns Ēsmā otrdien atzina, ka viņa vadītā komiteja noteikti apspriedīs jautājumu, vai parlamentam saistībā ar robežlīgumu nepieciešams pieņemt īpašu deklarāciju vai paziņojumu.
Kā ziņots, Latvijas un Krievijas robežlīgumu bija paredzēts parakstīt 10.maijā Maskavā, taču, kad Latvijas valdība, lai risinātu robežlīguma neatbilstību Satversmei, pieņēma vienpusēju skaidrojošo deklarāciju, Krievija atteicās parakstīt līgumu, uzskatot, ka tai tiek izvirzītas teritoriālas pretenzijas attiecībā uz Abrenes apriņķi. 

Saskaldītie 
Aivars Ozoliņš,  Diena  05/18/05    Cik latviešu politiķu, tik ārpolitiku.
Šodien (trešdien) Igaunija paraksta robežlīgumu ar Krieviju, un Latvija paliek vienīgā no Baltijas valstīm, kam nav sakārtotas robežas ar kaimiņvalsti. Taču daudz sliktāk ir tas, ka mums nav vienotas ārpolitikas.
Tracis ap robežlīgumu un valdības deklarāciju par šo līgumu spilgti parādīja, ka vienotas politikas nav ne tikai Valsts prezidentei un Ārlietu ministrijai, bet arī valdībai, un pat premjerministra un ārlietu ministra partijā, kā šķiet, cik politiķu, tik ārpolitiku. Bet ārlietu ministram pašam politika mēdz mainīties teju vairākas reizes dienā.
Valdības 26.aprīlī piepeši pieņemtā robežlīgumu skaidrojošā deklarācija bijusi pārsteigums pat prezidentei, kura no tās "stingri norobežojās". Vēl vairāk — pateica, ka "nevar sēdēt uz sētas un teikt, ka mēs atdodam [teritoriju], un reizē arī pretendēt uz to", dodot Krievijai ieganstu interpretēt to kā teritoriālas pretenzijas. (Jāuzsver, ka Eiropas Komisijas prezidenta preses dienests šādu interpretāciju nodēvējis par "pārpratumu".) 
Šis valdības lēmums, kas tika sagatavots šaurā Tautas partijas politiķu un viņu uzrunāto juristu lokā, stilistiski līdzīgs pašas prezidentes 12.janvārī pieņemtajam lēmumam braukt 9.maijā uz Maskavu. Arī tas tika pieņemts bez pienācīgas sagatavošanas un rūpīgas visu iespējamo seku izvērtēšanas. Taču Vairas Vīķes–Freibergas sāktā Latvijas vēstures starptautiska skaidrošana bija tik sekmīga, ka 9.maija svinības Maskavā kļuva par iemeslu padomju totalitārisma starptautiskam izvērtējumam. ASV prezidenta Džordža Buša vizīte Rīgā, kas kļuva par šā procesa kulmināciju, arī bija prezidentes nopelns. 
Kas izdevās prezidentei, neizdevās Pabrikam un Kalvītim, kuri arī vispirms pieņēma lēmumu (ja tiešām bija lēmēji) un tikai pēc tam stājās noskaidrot, vai tam būs starptautisks atbalsts. Taču deklarācija pārsteidza nesagatavotu ne tikai Maskavu, bet arī Briseli. Kamēr tur mēģināja saprast, ko nozīmē šis teksts, Krievija pārņēma iniciatīvu, paziņodama, ka tas nozīmē teritoriālas pretenzijas, un pieprasīja atsaukt deklarāciju kā priekšnoteikumu līguma parakstīšanai. 
Valdība ir uzdzinusi sevi palmā, iepriekš neizdomājusi, kā tiks lejā. Rīkodamies pretēji ieteikumiem, ka šādu deklarāciju vajadzētu pieņemt vai nu pēc līguma parakstīšanas vai tā ratificēšanas gaitā Saeimā, un nekonsultēdamies pirms deklarācijas pieņemšanas ar sabiedrotajiem, par lēmumu atbildīgie politiķi rīkojās tik nemākulīgi, ka jāvaicā, vai mērķis nebija izjaukt robežlīguma parakstīšanu. 
Ticamāk tomēr šķiet, ka iemesli ir parastais Tautas partijas rīcības stils, ko raksturo valstij svarīgu lēmumu pieņemšana šaurā un slēgtā lokā, vadoties pirmām kārtām no partijas interesēm un pārlieku paļaujoties uz savu spēju procesus "nomenedžēt" (jeb visus gudri "apčakarēt") atbilstoši šīm interesēm. (Šim stilam tagad atbilstu vēl viena deklarācija, ar ko nosegt iepriekšējo; Pabriks varētu arī savu deklarāciju, piemēram, publiski apēst, iepriekš pa kluso uztaisījis tās notariāli apstiprinātu kopiju.)
Patiesībā TP nespēj novadīt pat valdības koalīcijas partnerus. Latvijas Pirmās partijas priekšsēdis Juris Lujāns trīs dienas pēc deklarācijas pieņemšanas piebalsoja Krievijas Ārlietu ministrijai, ka valdībai šis dokuments jāatsauc. Un TP nav spējīga savaldīt pat savu partijas biedru Aleksandru Kiršteinu. Saeimas Ārlietu komisijas priekšsēdētājs, ko boikotē mūsu sabiedroto valstu diplomāti (vai tik Krievijas vēstnieks Kaļužnijs nav palicis vienīgais, ar ko Kiršteins vēl tiekas?), faktiski saņēmis partiju ķīlā un valsts ārpolitiku saprot kā stingru turēšanos pie čekas stila provokatora Gardas "meiteņu" stērbeles. 
Uzticību valdības ļaužu runātajam nevairo arī viņu acīmredzamā nespēja vienoties pat par to, ko īsti viņi vēlas pateikt. Kalvītis vēl otrdien runāja, ka deklarācija esot "pievienota" robežlīgumam, kas ir pretrunā gan ar veselo saprātu, gan ar pašas valdības citkārt uzsvērto, ka tā nav saistāma ar līgumu un ir tikai valdības viedoklis, kas Krievijai nav saistošs. Turklāt premjerministrs uzņēmās Satversmes tiesas vietā nospriest, ka līgums esot pretrunā ar Satversmi. Savukārt Pabriks, kas soli pa solītim nācis pie atziņas, ka ne tikai deklarācijā netiekot izvirzītas teritoriālas pretenzijas, bet arī Latvijai nav šādu pretenziju, pirmdien jau teica, ka neesot arī materiālu pretenziju par okupācijas nodarītajiem zaudējumiem. Kā nu lai saprot deklarācijā minēto "plašāko jautājumu par Latvijas prettiesiskas okupācijas seku likvidēšanu"? 
Lai arī kādi būtu valdības haotiskās rīcības iemesli, tās rezultāts ir: pirmkārt, robežlīguma parakstīšana ir izgāzta; otrkārt, Krievijai ir pasniegts iegansts vainot par to Latviju un pārmest tai teritoriālas pretenzijas; treškārt, mūsu Rietumu sabiedrotajiem mazinājusies uzticība Latvijas ārpolitikas un tās veidotāju prognozējamībai. 
Latvijas starptautiskie politiskie resursi nav neierobežoti, un nevaram atļauties greznību tos izšķiest vairākām ārpolitikām. Latvijai vajag vienu. Pēdējā pusgada panākumi ar mūsu vēstures skaidrošanu parādīja, ka tā var būt pat ļoti sekmīga. Taču visiem spēlētājiem tad ir pāri partiju un personīgajām ambīcijām jāvienojas, ko gribam panākt un kā to var izdarīt.

Kalvītim nav robežproblēmas risinājuma
Agnese Margēviča,  NRA  05/19/05    Premjers Aigars Kalvītis noliedz, ka Latvija robežlīguma problēmas dēļ nonākusi ārpolitiskā krīzē, un gaida, kad Krievija piekritīs atkārtoti sēsties pie sarunu galda un uzklausīt Latvijas argumentus. Tiesa, risinājumu problēmai premjers vismaz publiski neatklāj, ar to viesdams aizdomas, ka valdībai tāda nemaz nav.
Valdība pagaidām vismaz publiski neatklāj, kādā veidā domā atrisināt robežlīguma ar Krieviju problēmu. Premjers A. Kalvītis atkārtoti pauž nepieciešamību sēsties pie sarunu galda ar Krieviju, bet vienlaikus neskaidro, kāds jauns Latvijas piedāvāts risinājums varētu mudināt kaimiņvalsti piekrist šādām sarunām. Krievija prezidenta Vladimira Putina un ārlietu ministra Sergeja Lavrova personās skaidri deklarējusi, ka neparakstīs robežlīgumu ar Latviju, kamēr pēdējā neatsauks savu vienpusējo deklarāciju, kas kaimiņvalstī tiek traktēta kā teritoriālu pretenziju izteikšana Krievijai. No A. Kalvīša vakar teiktā nav skaidrs, kā viņa vadītā valdība grasās situāciju atrisināt, jo vienīgais publiski paustais risinājums ir turpināt skaidrošanas darbu, kas beidzamo trīs nedēļu laikā acīm redzami ne mazākajā mērā nav ietekmējis Krievijas nostāju. Neskaidra ir arī Latvijas valdības nostāja teritoriālo pretenziju jautājumā.
Pēc tikšanās ar Valsts prezidenti premjers vakar uzstājīgi apgalvoja, ka Latvija neizvirza teritoriālas pretenzijas Krievijai, bet vienlaikus atzina, ka "atbilstoši Satversmei šī teritorija [Abrene] ir piederīga Latvijai". 
Tādējādi A. Kalvītis netieši atzina, ka Latvijas pamatlikums, pēc kā jāvadās, slēdzot ikvienu starpvalstu līgumu, sevī slēpj pretenzijas uz Latvijai juridiski piederošo, bet faktiski Krievijas teritorijā esošo Abreni. Tomēr valdība pagaidām nav gatava atzīt referenduma nepieciešamību kā vienīgo izeju no situācijas, lai gan šāda risinājuma parādīšanos darba kārtībā vairs neizslēdz ne premjers, ne ārlietu ministrs Artis Pabriks.
Latvijas valdība pagaidām neesot apsvērusi iespēju tautas nobalsošanai izvirzīt jautājumu par Satversmes 3. panta grozīšanu, kas referenduma pozitīva rezultāta gadījumā ļautu parakstīt robežlīgumu ar Krieviju bez papildu vienpusējās deklarācijas pieņemšanas, pret ko tā iebilst kaimiņvalsts. "Šo Satversmes 3. pantu var grozīt tikai ar tautas referendumu, un es domāju, ka šajā brīdī valdība nav apsvērusi iespēju šo jautājumu virzīt tautas nobalsošanai," informēja premjers, pēc brīža piebilstot, ka "šis ir jautājums [par referenduma sasaukšanu], kas, protams, arī var parādīties darba kārtībā". 
Uz Satversmes 3. panta grozīšanu referendumā kā iespējamu izeju no situācijas norāda Latvijas Universitātes Juridiskās fakultātes pasniedzējs Eduards Ikvilds, kas savulaik eksperta statusā piedalījies atsevišķos robežlīguma saskaņošanas sarunu posmos. Bijušais ārlietu ministrs Valdis Birkavs, kura laikā panākta starpvalstu vienošanās par robežlīguma tekstu, spriež, ka referendumam var izvirzīt jautājumu par Abrenes likteni, jo pašu robežlīguma tekstu kā līgumu ar ārvalstīm saskaņā ar Satversmes 73. pantu tautas nobalsošanai izvirzīt nevar. Tiesa, jautāts, vai nepārprotami neskaidro, bet valdības aizstāvēto pārliecību par robežlīguma neatbilstību Satversmei var iesniegt izvērtēšanai Satversmes tiesā (ST), V. Birkavs atbildēja noraidoši, jo, kamēr nav parakstīts, robežlīguma teksts nav uzskatāms par līgumu, bet vien par "ideju".
Arī premjers A. Kalvītis, atzīstot, ka galīgo lēmumu par robežlīguma neatbilstību Satversmei var pieņemt vienīgi ST, norāda, ka šo jautājumu nodot tiesai šobrīd nav juridiski iespējams. ST likums paredz, ka tiesas kompetencē ir izskatīt "Latvijas parakstīto vai noslēgto starptautisko līgumu (arī līdz attiecīgo līgumu apstiprināšanai Saeimā) atbilstību Satversmei", tātad ST varētu izvērtēt Saeimā vēl neratificētu robežlīgumu, tomēr tam jau jābūt parakstītam, ko šajā situācijā nav iespējams nodrošināt. "Tas būtu tāpat, kā tiesai izvērtēt likumu, kas pieņemts tikai 1. lasījumā," skaidroja V. Birkavs.
Valdība, atsaucoties uz juristu atzinumiem, uzskata, ka līgums, kas Latvijas un Krievijas robežu novelk viņpus Abrenes, ir pretrunā ar Satversmes 3. pantu, kas deklarē, ka "Latvijas valsts teritoriju starptautiskos līgumos noteiktās robežās sastāda Vidzeme, Latgale, Kurzeme un Zemgale". A. Kalvītis skaidro, ka uz brīdi, kad 1922. gadā tika pieņemta Satversme, Latvijas teritorijā ietilpa Abrene. Tādēļ tagad, parakstot robežlīgumu, kas definē de facto robežu viņpus Abrenes, un nepapildinot to ar vienpusēju deklarāciju, kur šī juridiskā pretruna tiek risināta, valdība pārkāptu Satversmes 3. pantu. "Abām pusēm [gan Latvijai, gan Krievijai] ir svarīgi, lai šis līgums ne tikai tiktu parakstīts, bet arī stātos spēkā, un, ja šis līgums ir pretrunā ar Satversmi, tad to nekad nevar ratificēt Latvijas parlamentā un tas visdrīzāk tiks apstrīdēts Satversmes tiesā un nestāsies spēkā," vakar skaidroja premjers.

Latvija ES konstitūciju varētu ratificēt pirms franču lēmuma
Diena  05/19/05     Lai arī koalīcijas trešdien izteiktais sākotnējais paziņojums, ka jau ceturtdien Saeima izskatīs divos lasījumos un ratificēs Eiropas konstitucionālo līgumu, pēc nepilnas stundas tika atsaukts, valdības partiju apņemšanās liecina, ka Saeima šo dokumentu ratificēs 26.maijā.
Tas būtu dažas dienas pirms referenduma Francijā, kuru valdības pārstāvji min kā galveno stimulu nekavēties ar atbalsta izteikšanu Eiropas konstitūcijai. Ceturtdien plānota tās apspriešana 1.lasījumā. Latvijas amatpersonas apgalvojušas, ka mūsu valstij konstitūcija ir izdevīgāka nekā pašreiz spēkā esošais Nicas līgums. Simtiem lappušu biezais dokuments, kas tapa divus gadus smagos kompromisos, būtiski pārveido lēmumu pieņemšanas kārtību ES: piešķir lielāku varu Eiropas Parlamentam (EP), paplašina jomu skaitu, kurās lēmumus pieņem ar balsu vairākumu, nevis vienprātīgi, un nosaka citus pamatus, uz kādiem veido ES izpildvaru — Eiropas Komisiju.
Steigai ar konstitūcijas ratifikāciju trešdien iebilda Latvijas Pirmā partija, kuru neapmierina tas, ka konstitucionālā līguma preambulā nav iekļauta atsauce uz kristietību, uz ko divas reizes pirms līguma parakstīšanas LPP esot vērsusi valdības uzmanību.
Konstitūciju jau apstiprinājušas 10 no 25 ES valstīm, lai gan dažās vēl gaidāms formāls balsojums parlamenta augšpalātās. Oficiāli ES nav paziņojusi, kas notiks, ja viena vai vairākas valstis līdz noliktajam laikam — 2006.gada beigām — nobalsos pret līgumu.

Prezidentei jauna ideja par robežlīgumu
Latvijas Avīze  05/19/05     Pēc tikšanās ar Krievijas ārlietu ministru Vaira Vīķe‑Freiberga aicina valdības pieņemto deklarāciju par robežlīgumu izvērtēt Satversmes tiesā. "Ja mūsu izpildvarai ir šaubas par Krievijas robežlīguma konstitucionalitāti, tad mums varbūt būtu jāmeklē Satversmes tiesas iespējas izvērtēt situāciju," Latvijas valdībai iesaka Valsts prezidente: "Ja mūsu likumdošanā šāda iespēja nav paredzēta, viens no soļiem būtu – Saeimas pieņemtas izmaiņas likumā, kas atļautu Satversmes tiesai sniegt izvērtējumu pirms kāda līguma parakstīšanas, nevis pēc tam, kad tas ir jau ir izdarīts."
Par šo ierosinājumu prezidente man pastāstīja tūlīt pēc neformālām sarunām pie vakariņu galda ar Krievijas ārlietu ministru Sergeju Lavrovu Varšavas galotņu sanāksmē.
S. Lavrovs prezidentei esot vēlreiz sacījis: "Kamēr spēkā ir Latvijas vienpusējā deklarācija, Krievija neredz iespējas robežlīgumus parakstīt. Mūsu advokāti šo tekstu pretēji Latvijas valdības skaidrojuma, tomēr uztver kā teritoriālas pretenzijas tālā nākotnē," prezidentei teicis Krievijas ārlietu ministrs. Pēc šīs tikšanās prezidente atzina, ka "Latvijas pusei ir kaut kas jādara, lai šīs deklarācijas divnozīmīgumu novērstu".
"Atcerēsimies, ka Krievija bija no savas deklarācijas atteikusies un pastāvēja noruna starp abām valstīm, ka nekādas deklarācijas ne no vienas puses netiks pievienotas," savu aicinājumu "spert soli pretī Krievijai" pamatoja Latvijas prezidente Vaira Vīķe‑Freiberga.
Kā man paskaidroja kāds diplomāts, Latvijas Satversmes tiesas skaidrojums gan nevarot tieši mainīt Krievijas noraidošo attieksmi, bet kļūtu vismaz par "pirmo diplomātisko miera balodi sasalumā starp abām valstīm". Šo ideju prezidentei ieteicis Latvijas tiesnesis Eiropas Kopienas tiesā Egils Levits. Līdzīgu juridisku atzinumu no Igaunijas Satversmes kanclera nule esot saņēmis arī Igaunijas – Krievijas robežlīgums. "Kaut gan Igaunija pazaudēja pat 5% teritorijas, nevis 4% kā Latvija, Igaunijas Satversmes kanclers ir sniedzis pozitīvu izvērtējumu līgumam," teica Vaira Vīķe‑Freiberga.

Valdībā, tiesās un partijās...

Tiesnešu jautājums rada saspīlējumu TP un JL attiecībās 
LETA  05/13/05     Jautājums par situāciju Rīgas apgabaltiesā ir radījis saspīlējumu Tautas partijas (TP) un "Jaunā laika" (JL) attiecībās - TP pārmet tieslietu ministrei Solvitai Āboltiņai (JL) neargumentētu vēršanos pret tiesnešiem, savukārt JL aizstāv savu ministri.
Saeima Juridiskās komisijas priekšsēdētājs Mareks Segliņš (TP) aģentūrai LETA pauda viedokli, ka Āboltiņas un Rīgas apgabaltiesas tiesnešu attiecībās ir iezīmējusies krīze. Pie šāda secinājumu TP pārstāvis nonācis pēc šodien notikušās tiesnešu konferences, kuru, protestējot pret Āboltiņas izteikumiem, boikotēja Rīgas apgabaltiesas tiesneši.
TP vēlas noskaidrot, cik dziļa ir šī krīze, tāpēc Segliņš rosinās rīkot komisijas izbraukuma sēdi Rīgas apgabaltiesā, lai uzklausītu tiesnešus un bijušo Rīgas apgabaltiesas tiesas vadītāju Jāni Muižnieku, kā arī tiktos ar ministri.
"Šodien tiesnešu konferencē izskanēja informācija, kuru var saprast vienīgi tā, ka no tieslietu ministres puses pastāv politisks pasūtījums "iesēdināt" kādu tiesnesi," atsaucoties uz šodien Muižnieka teikto, izteicās Segliņš, pēc kura domām, tas ir skandalozs paziņojums, kuram nevar nepievērst uzmanību.
Segliņš arī pauda nožēlu, ka ministre neesot izmantojusi iespēju izskaidrot savus izteikumus par apgabaltiesas tiesnešiem un baumas par "tiesnešu sēdināšanu". Tomēr politiķis atturējās vērtēt līdzšinējo Āboltiņas darbību, vadot TM, un sacīja, ka to varēs izdarīt pēc tikšanās ar tiesnešiem.
Muižnieks sarunā ar aģentūru LETA stāstīja, ka aprīļa beigās viņam ar Āboltiņu bijusi saruna, kuras laikā viņa norādījusi uz diviem saviem mērķiem - "viņa vēlas panākt viena tiesneša apbalvošanu par sasniegumiem un viena iesēdināšanu".
"Man viņa jautāja, vai es vēlos būt klāt kā Rīgas apgabaltiesas priekšsēdētājs brīdī, kad kāds no tiesnešiem tiks iesēdināts," apgalvoja Muižnieks, piebilstot, ka nav vēlējies iesaistīties "šādās politiskajās spēlītēs".
Muižnieks uzskata, ka tā bijusi Āboltiņas provokācija, kas vērsta gan pret viņu, gan tiesnešiem. "Āboltiņa uzskata, ka mērķis attaisno līdzekļus, taču es tā neuzskatu," izteicās Muižnieks, "politika, kuru piekopj Āboltiņa, ir briesmīga. Tiesneši ir īsā valdības pavadā, un ar viņiem visu laiku tiek manipulēts, lai varētu spodrināt savu politisko tēlu."
Muižnieka vērtējumā Āboltiņai un viņas pārstāvētajai partijai ir tikai viens mērķis - cīnīties ar korupciju, "pārējās problēmas viņus neinteresē".
Āboltiņa Muižnieka izteikumus ir nosaukusi par "mazliet nekorektiem". Pēc tiesnešu konferences Āboltiņa apgalvoja, - saruna par to, ka Muižniekam būtu kāds no tiesnešiem "jānodod sodīšanai", nav notikusi.
"Man sāp tas, ka līdz šim neviens no tiesnešiem nav apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni, un es labprāt vēlētos, lai šādi apbalvojumi tiesnešiem tiktu piešķirti," skaidroja ministre. Viņa apgalvoja, ka neesot teikusi, ka kāds no tiesnešiem ir "jāiesēdina". "Tādēļ mums ir Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs, prokuratūra un citas iestādes, kas nodarbojas ar noziegumu atklāšanu," teica Āboltiņa. Viņa uzskata, ka ikviens, kas ir izdarījis kādu pārkāpumu, ir sodāms.
Savukārt JL Saeimas frakcija ir izplatījusi paziņojumu, kurā pauž atbalstu Āboltiņas politikai tieslietu jomas sakārtošanā. JL atzinīgi vērtē Āboltiņas darbību tieslietu ministres amatā, īpaši uzsverot ministres "sekmīgos centienus izskaust korupcijas pazīmes tieslietu jomā, veicot vairākas nozīmīgas reformas, tostarp vēršoties pret tiesnešu korupciju, kas izteikti negatīvi ietekmē sabiedrības uztveri par visu tiesu sistēmu kopumā".
JL uzsver, ka sabiedrības uzticība ir viens no svarīgākajiem rādītājiem, kas garantē tiesu varas kā taisnīguma institūta pastāvēšanu. "Katrs tiesas spriedums izšķir neskaitāmu cilvēku dzīvi, tādēļ iespējamās korupcijas pazīmes tiesu sistēmā liedz godprātīgu un taisnīgu aizsardzību tiem, kam tā visvairāk nepieciešama," teikts izplatītajā paziņojumā.
JL frakcijas deputāte Linda Mūrniece, atsaucoties uz premjera Aigara Kalvīša (TP) izteikumiem LNT raidījumā "900 sekundes" par Āboltiņas darba metodēm, aģentūrai LETA pauda nepatiku par premjera dažādo attieksmi pret sev padotajiem ministriem.
Pēc politiķes vārdiem, Kalvītim ar līdzīgiem izteikumiem būtu jāvēršas arī pret veselības ministru Gundaru Bērziņu (TP), ar kura darbību, pēc Mūrnieces teiktā, nav apmierināti mediķi.

Laksa pieprasa premjera atvainošanos
Agris Blūmfelds,  NRA  05/13/05    Latvijas Austrumu robežbūvei nepieciešamo zemju privatizētājs Arnolds Laksa pēc viņa pirkumu publiskas izvētīšanas tagad gatavs zemi atdot valstij apmaiņā pret Ministru prezidenta Aigara Kalvīša un iekšlietu ministra Ērika Jēkabsona atvainošanos par pārsteidzīgiem izteicieniem presē.
"…es gribētu aicināt A. Kalvīti un Ē. Jēkabsonu publiski man atvainoties par pārsteidzīgajiem izteikumiem medijos, pretī saņemot manu apņemšanos uzdāvināt Latvijas valstij zemes platības, kuras varbūt tai nākotnē būs nepieciešamas ceļu izbūvei pierobežā, protams, ar nosacījumu, ka izbūves darbu apjoms un kvalitāte iepriekš ar mums tiks saskaņota," vakar publiski paziņoja A. Laksa. Premjera padomnieks A. Pjatkins Neatkarīgajai sacīja – kamēr notiek A. Laksas darījumu pārbaude, A. Kalvītis nekādus komentārus nesniegs un pašlaik atsakās atbildēt uz jautājumu, vai ir gatavs atvainoties A. Laksam.
Iekšlietu ministra preses sekretārs Krists Leiškalns norāda, ka A. Laksas iniciatīva dāvināt zemi ir apsveicama, taču tas nenozīmē, ka tāpēc nav bezkaislīgi jānoskaidro visi apstākļi, rūpīgi izanalizējot faktus. Ja A. Laksa var minēt faktus, par kuriem Ē. Jēkabsonam būtu jāatvainojas, iekšlietu ministrs nesaskata problēmas atvainoties. "Tomēr pašlaik būtiskākais ir jautājums par patiesajiem apstākļiem, vai zemes privatizācijas lietā A. Laksam bijis interešu konflikts un vai tikusi izmantota informācija, kas bija pieejama Saeimas Aizsardzības un iekšlietu komisijas vadītājam," secina K. Leiškalns.
Arī nevalsts organizācijas medijos jau nopēlušas A. Laksas rīcību, savukārt Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs ar eksdeputāta darījumu būtību vēl iepazīstas. KNAB pārstāve Diāna Kurpniece nenoliedz, ka ir prakse pārbaudīt materiālus, kuri saņemti ne tikai iesnieguma formā, bet arī tādus, ko publicē mediji. KNAB drīzumā izvērtēs Neatkarīgās sniegto informāciju par A. Laksas darījumiem un tad lems par pārbaudes nepieciešamību.

Satversmes tiesa neatceļ izglītības reformu
LETA  05/13/05    Satversmes tiesa (ST) šodien noraidīja prasību par izglītības reformas atcelšanu. Izvērstajā spriedumā, ko ST priekšsēdētājs Aivars Endziņš šodien lasīja vairāk nekā divas stundas, tiesa atzīst par nepamatotu 20 kreiso spēku deputātu pieteikumu par Izglītības likuma pārejas noteikumu 9. punkta 3. apakšpunkta atbilstību vairākām Satversmes un starptautisko līgumu normām.
Kā ziņots, saskaņā ar apstrīdēto normu no 2004.gada 1.septembra vidējās izglītības iestāžu desmitajās klasēs un pirmajos kursos mācību satura apguve valsts valodā jānodrošina ne mazāk kā 60% no kopējās mācību stundu slodzes, ieskaitot svešvalodas. 
ST priekšsēdētājs šodien uzsvēra, ka lietu nevar skatīt atrauti no PSRS okupācijas laikā realizētās iedzīvotāju deportācijas un intensīvās imigrācijas, kā rezultātā izveidojās īpaša etnodemogrāfiskā situācija. 
Okupācijas rezultāts ir liels krievvalodīgo skaits un savulaik viņiem izveidots nošķirts skolu tīkls, norāda ST. "Apstrīdētā norma ir pakāpenisks solis skolu nošķirtības likvidēšanā un valsts valodas lietojuma nostiprināšanā," piekrītot likumdevējam, atzīst tiesa. 
Satversmes tiesa secina, ka apstrīdētā norma, paredzot vienu no bilingvālās apmācības metodēm, nepārkāpj personas tiesības uz izglītību un neaizskar mazākumtautību pārstāvju tiesības saglabāt savu identitāti un kultūru. 
"Tieši otrādi - tās veicina un ir pamats kvalitatīvu un tālāk izmantojamu zināšanu ieguvei, kā arī sabiedrības integrācijai," teikts ST izplatītāja paziņojumā. "Proporcija "60/40" nepārkāpj personas tiesības uz izglītību un nav diskriminējoša. Tā ievērojami palielina valodas zināšanu un praktiskas lietošanas līmeni," uzskata ST. 
Lai gan Satversmes tiesa apstrīdēto normu atzina par atbilstošu augstāka juridiskā spēka tiesību normām, tiesa norādīja: apstrīdētā norma, tikai atbilstoši interpretēta, nav pretrunā ar samērīguma principu. 
Tiesa secināja, ka, pieņemot apstrīdēto normu, vairāk tiek aizsargātas to skolēnu intereses, kuri ir gatavi īstenot tajā ietvertās prasības, proti, zina valsts valodu. Likumā nav noteikta saudzējoša pāreja uz jaunajām prasībām tiem skolēniem, kuru vēl 90.gadu vidū aizsāktais izglītošanas process pamatskolā bijis nepilnīgs. 
Tāpēc, lai apstrīdētā norma nepārkāptu samērīguma principu, līdz 2007.gada 1.septembrim, kad mācības 10.klasē sāks tie skolēni, kuru izglītošanas procesā pamatizglītības posmā ir lietoti bilingvālās apmācības modeļi, atsevišķās skolās vai klasēs attiecīgu priekšmetu vienlaikus varētu mācīt divās valodās, nevis katru priekšmetu tikai valsts valodā vai tikai mazākumtautību valodā, norāda ST. 
"Šāda apstrīdētās normas interpretācija un piemērošana līdzsvarotu dažādu personu intereses - vieni varētu īstenot apstrīdētas normas prasības, bet citi tās izmantotu saudzējošāk," savu priekšlikumu pamato ST. 
Izskatot lietu, ST plaši izmantojusi citu valstu pieredzi ar mazākumtautību izglītību saistītu jautājumu risināšanā. Tāpat spriedumā ir daudzas atsauces uz Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumiem un pašas ST iepriekš pieņemtajiem lēmumiem. 
Saeimas Juridiskā biroja vadītājs Gunārs Kusiņš šodien sarunā ar žurnālistiem pauda viedokli, ka lieta bijusi viena no vissarežģītākajām līdzšinējā ST praksē. 
Endziņš šodien uzsvēra, ka pašreiz nav iespējams konstatēt izglītības reformas ietekmi uz izglītību un izglītošanas kvalitāti. To iespējams novērtēt ilgākā laika posmā, skaidroja ST pārstāvis. Tomēr tiesa kritiski vērtē pašreizējo izglītības kvalitātes kontroles mehānismu. Pēc ST domām, tas ir nepilnīgs, turklāt kopš deviņdesmitajiem gadiem nav veikti sistemātiski pētījumi par mazākumtautības izglītības kvalitātes izmaiņām. 
"Līdz ar to var rasties tāda situācija, ka jebkuras izglītības sistēmā ieviestās pārmaiņas nesasniedz savu mērķi un izglītošanās process zaudē jēgu," norāda ST. 
Prasības pieteicēju pārstāvis Saeimas Tautas saskaņas partijas frakcijas deputāts Boriss Cilēvičs pēc sprieduma pasludināšanas žurnālistiem pauda viedokli, ka ar spriedumu nav apmierināts, vienlaikus uzsverot, ka tiesa norādījusi uz vairākām problēmām Latvijas izglītības sistēmā. 
Būtiskākais, viņaprāt, ir spriedumā minētais ST viedoklis, ka Latvijā netiek nodrošināta pietiekama izglītības kvalitātes kontrole. "Tiesā atzina, ka mums bija taisnība, jo līdz šim tas netika darīts," sacīja Cilēvičs un solīja vēlreiz vērsties ST vai Saeimā ar aicinājumu mainīt likumus, ja pierādīsies, ka iegūtās izglītības kvalitāte mazākumtautību skolās pēc reformas ieviešanas ir pasliktinājusies. 
Viņš norādīja, ka vēlas iepazīties ar pilnu ST sprieduma tekstu, pirms atbild uz jautājumu, vai "kreiso" spēku politiķi vērsīsies Eiropas Cilvēktiesību tiesā ar līdzīgu prasību. Vienlaikus Cilevičs atzina, ka "diez vai starptautiskās instances spēs palīdzēt risināt šo situāciju". 
Kusiņš nevēlējās sīkāk komentēt spriedumu, uzsverot tā būtību - izglītības reforma ir atzīta par atbilstošu Latvijas konstitūcijai. Pēc viņa domām, tiesas spriedums "ir labs materiāls, ar ko vajadzētu iepazīties izglītības un zinātnes ministrijas ierēdņiem", pievēršot uzmanību tām problēmām izglītības sistēmā, kuras akcentē ST. Arī likumdevēji varētu lemt par nepieciešamajām izmaiņām spēkā esošajos normatīvajos aktos. 
Viens no krievu skolu aizstāvības štāba aktīvistiem Jurijs Petropavlovskis (PCTVL) aģentūrai LETA teica, ka, pēc viņa domām, šāds ST lēmums bija iepriekš paredzams. Viņš uzskata: ja ST atceltu izglītības reformu, tad radītu Latvijā valdības un politisko krīzi. "Līdz ar to tiesa, pieņemot šādu lēmumu, rēķinājās ar sekām, kādas varētu radīt izglītības reformas atcelšana," teica Petropavlovskis. 
Krievu skolu aizstāvis teica, ka nākamais kreisās opozīcijas solis būs vēršanās Eiropas Cilvēktiesību tiesā ar prasību atcelt izglītības reformu Latvijā. 
Izglītības un zinātnes ministre Ina Druviete (JL) patlaban atrodas Smiltenē, tāpēc viņai pagaidām nebija iespējas iepazīties ar ST spriedumu, aģentūrai LETA teica ministres preses sekretāres vietas izpildītāja Sanda Purviņa. 
LETA jau informēja, ka konstitucionālo sūdzību pagājušā gada augustā iesniedza 20 deputāti no Tautas saskaņas partijas (TSP), Latvijas Sociālistiskās partijas un apvienības "Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā". Deputāti par Satversmei neatbilstošu uzskata Izglītības likuma pārejas noteikumu 9.punkta 3.apakšpunktu, kas nosaka spēkā stāšanās termiņu - 2004.gada 1.septembri - likuma prasībai par pāreju uz izglītības iegūšanu galvenokārt valsts valodā mazākumtautību skolās. 
Sūdzības iesniedzēji uzskata, ka minētais likuma apakšpunkts neatbilst Satversmei un Latvijas starptautiskajām saistībām, un lūdz atzīt to par spēkā neesošu no pieņemšanas brīža. 
Apakšpunkts nosaka, ka 2004.gada 1.septembrī valsts un pašvaldību skolās, kurās īsteno mazākumtautību izglītības programmas, no 10.klases mācības notiek valsts valodā atbilstoši valsts vispārējās vidējās izglītības standartam, bet valsts un pašvaldību profesionālās izglītības iestādēs no 1.kursa - valsts valodā atbilstoši valsts arodizglītības standartam vai valsts profesionālās vidējās izglītības standartam. 
Šie standarti noteic, ka mācību satura apguve valsts valodā tiek nodrošināta ne mazāk kā trijās piektdaļās no kopējās mācību stundu slodzes mācību gadā, ieskaitot svešvalodas, un nodrošina ar mazākumtautības valodu, identitāti un kultūru saistīta mācību satura apguvi mazākumtautības valodā, teikts apstrīdētajā likuma pārejas noteikumu punktā. 
Apakšpunktu lūgts atzīt par neatbilstošu Satversmes 1., 91. un 114. pantam, Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 1. protokola 2. pantam un 14. pantam (saistībā ar 1. protokola 2. pantu), Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām 26. un 27. pantam, Starptautiskās konvencijas par visu veidu rasu diskriminācijas izskaušanu 5. pantam, Konvencijas par bērna tiesībām 2. un 30. pantam, kā arī Vīnes konvencijas par starptautisko līgumu tiesībām 18. pantam. 

Latvijas Bankai jāsniedz paskaidrojumi BB prasībā par Ls 184,66 miljonu piedziņu 
LETA  05/16/05     Latvijas Bankai (LB) līdz 16.jūnijam Rīgas apgabaltiesā jāiesniedz paskaidrojumi saistībā ar likvidējamās "Bankas Baltija" (BB) pagājušajā nedēļā iesniegto prasību par 184,66 miljonu latu zaudējumu piedziņu no centrālās bankas.
Galvenie iebildumi BB radušies pret LB rīcību deviņdesmito gadu vidū, jo tā nav pietiekami uzraudzījusi kredītiestādes darbu un ievērojusi līdzīgu attieksmi kā pret citām tolaik strādājušām kredītiestādēm, aģentūra LETA uzzināja, iepazīstoties ar BB tiesā iesniegtās prasības pieteikumu.
Tajā BB likvidatora "BDO Invest Rīga" pārstāvis, revidents Aivars Putniņš uz vairāk nekā 50 lapām pamato prasījumu par vairāk nekā 180 miljonu latu piedziņu.
"BDO Invest Rīga" prasības pieteikumam pievienojis to pamatojošus dokumentus uz vairāk nekā 1560 lapām un jau tagad 11.maijā ierosinātās civillietas materiāli aizņem trīs sējumus. Tai pievienots Stokholmas šķīrējtiesas spriedums, vairāki Latvijas tiesu instanču spriedumi, LB un BB sarakste, dažādi ziņojumi un vēl virkne dokumentu.
Prasības pieteikumā norādīts, ka LB nepienācīgi īstenojusi Latvijas likumos noteiktos kredītiestāžu uzraudzības pienākumus un nepietiekami reglamentējusi bankas darbības vidi, ļaujot tai uz pārlieku augstiem procentiem piesaistīt juridisku un fizisku personu noguldījumus un tos neadekvāti izlietot, proti, pārskaitot uz BB vadībai vai tās kontrolētām personām piederošu firmu kontiem.
Tāpat BB norāda, ka LB, neskatoties uz stāvokli bankā, vilcinājusies piemērot konkrētas sankcijas, bet tā vietā "veikusi mīļu saraksti ar BB prezidentu". Jau 1994.gadā un 1995.gada sākumā LB bijis zināms par problēmām BB, taču centrālā banka "nav reaģējusi", norāda BB likvidatoru pārstāvji. Arī viens no BB administratoriem atzinis, ka "LB ir jānes zināma atbildība sakarā ar bankā radušos situāciju".
BB prasības pieteikumā pieļauj, ka LB "bija jāzina BB patiesais stāvoklis", turklāt centrālā banka to arī, visticamāk, zinājusi. LB nav reaģējusi "adekvāti", kā arī jau no 1994.gada pati nav pārbaudījusi BB, teikts pieteikumā.
Tāpat LB tiek pārmesta mēnesi ilga neprasmīga BB vadīšana un tas, ka "laikā, kad BB sākās problēmas ar skaidras naudas plūsmu, LB vieglprātīgi un nesaprātīgi katru mēnesi noņēma naudu no bankas kontiem". Kopumā no BB kontiem LB norakstījusi vairākus miljonus latu.
Ar savu "faktisko bezdarbību" LB pieļāvusi pārlieku strauju BB izaugsmi. Ja centrālā banka būtu piemērojusi BB tādas pat sankcijas, kā citām kredītiestādēm, proti, apturējusi vai ierobežojusi tās darbību, tad BB nebūtu iepriekšminēto iespēju nepienācīgi rīkoties ar naudu un nerastos vēlākās problēmas, prasībā tiesai norāda BB likvidatori.
Prasības pieteikumā plaši analizētas LB ar likumu dotās funkcijas kredītiestāžu uzraudzībā, kā arī vairāki LB atzinumi, izvilkumi no centrālās bankas toreizējā vadītāja Einara Repšes atbildes vēstulēm, analizēti darījumi ar bankas vadībai piederējušo "Finhold Ltd", kā arī norādīts uz izteikumiem tā laika presē 
BB norāda, ka jau 1992.gadā, kad BB reģistrēta Uzņēmumu reģistrā un kad akcionāru pilnsapulcē par BB padomes priekšsēdētāju ievēlēts Aleksandrs Lavents, LB pret to neesot iebildusi, lai gan jau tad bijis zināms, ka Lavents kopā ar Vladimiru Ļeskovu notiesāti "par to, ka (..) izvērsa kontrabandu lielos apmēros", teikts prasības pieteikumā. 
Pārbaudēs BB jau tolaik konstatēts, ka tā izsniegusi nepienācīgi nodrošinātus kredītus un "bankā ir augsta riska situācija", turklāt par standarta kredītiem 1994.gadā pati LB atzinusi BB izsniegtos kredītus 4,8 miljonu latu apmērā jeb vienu desmito daļu no kopējo kredītu summas. Arī tad LB nav piemērojusi nekādas sankcijas. Turklāt LB arī nav izdevies gūt informāciju par faktiskajiem BB akcionāriem. Šos pārmetumus BB tolaik nav atzinusi.
Tāpat tolaik veiktajās pārbaudēs konstatēts, ka BB prasījumi pret Krievijas bankām ir uzskatāmi par "zemstandarta riskiem" un BB kopējā bilancē nav iekļauts 2,95 miljonu latu aizdevums Maskavas akciju komercbankas "Baltija" dibināšanai. 
LB secinājusi, ka BB nekavējoties nepieciešama kapitāla palielināšana. Arī pēc šāda atzinuma LB sankcijas nav piemērojusi, tikai norādījusi, ka "vēlas", lai BB ievērotu normatīvajos aktos noteiktās prasības un piedāvātu "problēmu risinājumus". 
Jau tolaik sarunā ar BB auditoriem "Coopers&Lybrand" otrs bankas vadītājs Tālis Freimanis atzinis, ka "banka ir zaudējusi savu kapitālu", piebilstot: "Ja tas kļūs zināms, būs skriešana uz banku".
1994.gadā atzīts, ka BB trūkst skaidras naudas, jo klienti nav atmaksājuši pagarinātos kredītus. Analizēts arī darījums ar "Finhold", kas kā lielākais BB akcionārs meklējis iespējas naudu piesaistīt un to arī atradis - pašā BB, nopērkot no tās "sliktos aizdevumus".
No LB vēstulēm BB auditoriem nācies secināt, ka LB "piedalījusies (cerams, netieši) BB svarīgākajās transakcijās, kuru rezultātā no BB pazuda nauda", teikts prasībā. LB arī nav pietiekami interesējusies par "Finhold" darbību un piesaistītajiem līdzekļiem, uzskata prasītāji.
Turklāt LB, zinot situāciju BB, izsniegusi tai licenci svarīgākajām operācijām - noguldījumu piesaistīšanai un aizdevumu izsniegšanai. Taču jau pēc mēneša - 1994.gada vasarā - LB prasījusi sniegt atbildi par tā paša gada janvārī BB atklātajiem trūkumiem finanšu rādītājos. Šo rīcību kopums arī bijis viens no iemesliem, kas radījis BB aizdomas par LB "nepiedodamu nolaidību".
LB tiek pārmests, ka tā "iejaukusies" BB civiltiesiskos darījumos, jo lūgusi BB mainīt bilances pārskata datus saistībā ar 1994.gadā veiktajām izmaiņām BB kredītos, proti, LB norādījusi, ka Finanšu ministrija ir atmaksājusi centrālajai bankai 1992.gadā izsniegto kredītu graudu iepirkšanai, tāpēc LB vairs nav prasījuma pret BB. Tā kā prasības pret uzņēmumiem par kredītu atmaksāšanu pārņēmusi Zemkopības ministrija (ZM), tad LB arī vēstulē lūgusi mainīt bilances datus.
Līdz ar to BB bilancē "LB voluntāri izņēma kādu saistību - BB saistību pret LB - un ielika citu saistību - BB saistību pret centrālo valdību", norādīts prasības pieteikumā. LB lūgusi BB līdz 1994.gada 25.augustam nodot ZM prasības pret labības pārstrādes uzņēmumiem.
BB prasības pieteikumā norāda, ka LB nav kavējusi ievērojamu starptautisku resursu piesaistīšanu BB, tostarp arī Latvijas valsts garantētu resursu piesaistīšanu. Starptautiskie līdzekļi BB piesaistīti, paļaujoties uz to, ka LB pienācīgi īstenos tai deleģētas uzraudzības funkcijas. 
Rīgas apgabaltiesā iesniegtajā prasības pieteikumā norādīts, ka BB "dibināšanas mērķis" bijis to "iztukšot no visiem ieņēmumiem" un tas ticis realizēts "ar LB netiešu atbalstu".
BB arī norāda, ka LB novēloti pārņēmusi BB vadību un nepamatoti piešķīrusi tai 2,7 miljonu latu kredītu, kā arī atbrīvojusi akcionārus no atbildības. Visas šīs darbības veiktas laikā, kad konstatēts, ka BB bijusi sarežģīta situācija un to atzinis arī LB vadītājs Repše, 1995.gada sākumā norādot, ka BB problēmās "valdība nedomā iejaukties".
"LB nav resursu. Tā ka bankām jāpalīdz pašām sev un Laventa kungs tagad ir vienīgā persona, kura iespējams, var kaut ko darīt," BB likvidatori citē Repši.
Arī BB izsniegto licenci LB atsaukusi tikai pēc tiesas lēmuma, ar kuru atzīts BB bankrots.
Šodien Rīgas apgabaltiesas tiesnese Zaiga Vrubļevska izlēmusi BB 10.maijā iesniegtās prasības pieteikumu nosūtīt LB, lai tā sniegtu savu skaidrojumu par prasībā norādītajiem apstākļiem.
LETA jau ziņoja, ka Rīgas apgabaltiesa 6.maijā pasludināja jau otro spriedumu BB krimināllietā, bijušajam bankas uzraudzības padomes priekšsēdētājam Laventam piespriežot brīvības atņemšanu uz septiņiem gadiem un septiņiem mēnešiem, bijušajam BB prezidentam Freimanim - uz sešiem gadiem, bet trešajam šajā lietā apsūdzētajam - Alvim Līdumam - uz trim gadiem un trim mēnešiem.
BB un tās likvidatora auditorfirmas "BDO Invest Rīga" pieteiktās civilprasības Rīgas apgabaltiesa atstāja bez izskatīšanas, šādi dodot iespēju iesniegt prasību un lūgt tiesu zaudējumus piedzīt civilprocesā noteiktajā kārtībā.
Arī pirmo reizi izskatot šo krimināllietu, apgabaltiesa BB pieteikto civilprasību atstāja bez izskatīšanas.
Kā ziņots, iepriekš apgabaltiesa BB krimināllietu izskatīja ilgāk nekā četrus gadus un tai nomainījās trīs tiesneši. Tiesneses Ināras Šteinertes vadībā tiesa Laventam piesprieda brīvības atņemšanu uz deviņiem gadiem, Freimanim - uz sešiem gadiem, Līdumam - uz trim gadiem un trim mēnešiem.
Pēc šā sprieduma pasludināšanas Lavents iesniedza sūdzību Eiropas Cilvēktiesību tiesā (ECT), kas atzina, ka ir pārkāptas viņa tiesības pēc vairākiem cilvēktiesību konvencijas pantiem. Pēc ECT sprieduma paziņošanas Augstākās tiesas Senāts nolēma nodot BB krimināllietu atkārtotai izskatīšanai Rīgas apgabaltiesā. 

Vai KNAB piesedz tiesu izpildītājus?
Imants vīksne,  NRA  05/16/05    Tiesībsargājošo iestāžu redzeslokā atrodas vairāki ar tiesu izpildītāju darbībām saistīti gadījumi, kas rada aizdomas par noziedzīgas shēmas pastāvēšanu, taču, pēc Neatkarīgās rīcībā esošās informācijas – tās sagraušanu kavē Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (KNAB).
Aizdomas par neizprotamām interesēm šai lietā sākotnēji radīja pats KNAB, paziņojot, ka ar tiesu izpildītājiem saistītu lietu tā lietvedībā nav, tāpēc tādas nav arī plānots nosūtīt kriminālvajāšanai. Ģenerālprokuratūras Pirmstiesas izmeklēšanas uzraudzības nodaļas virsprokurora Arvīda Kalniņa teiktais liecina par pretējo.
Lietu par uzņēmēja Gata Saknīša īpašumu apšaubāmu izpārdošanu birojs pārņēma 15. februārī, savukārt pēc sešām dienām arī anonīmo vēstuli, kurā minēti vēl 12 (!) shematiski līdzīgi gadījumi. Tajos vēstīts par parādniekiem pretlikumīgi atsavinātām zemēm, rūpnīcām, ražošanas līdzekļiem, kažokādām u.c. Turklāt zīmīgi, ka darbojošās personas – tiesu izpildītāji, īpašumu vērtētāji un izsoles uzvarētāji – daudzos gadījumos ir vienas un tās pašas. Presē līdz šim vairākkārt parādījusies informācija, kas klājusi aizdomu ēnu pār tiesu izpildītāju darbu, kontekstā minot arī Latvijas zvērinātu tiesu izpildītāju padomes vadītāju Ingu Čepjolkinu. Tomēr, pēc Neatkarīgās ziņām, pagaidām apsūdzība uzrādīta vienīgi tiesu izpildītājam Ivaram Kibermanim, un šai gadījumā lietu izmeklēja nevis KNAB, bet prokuratūra. Virsprokurors A. Kalniņš skaidro, ka nevainības prezumpcija tiesībsargātājiem liedz ieslīgt detaļās un atklāt pārējās darbojošās personas, kā arī nozieguma apstākļus. Iespējams, runa ir par bankrotējušā uzņēmuma RAF rūpniecisko prešu pārdošanu. 
Jāpiebilst, pats I. Kibermanis Neatkarīgajai noliedza, ka būtu kļuvis par ievērības cienīgu objektu tiesībsargātājiem, taču ar piebildi: "Par citiem gan interesējas." I. Čepjolkina savukārt nenoliedz, ka tiešām interesējas, taču viņas versijā šīs intereses pamatā ir uzņēmēja Gata Saknīša veiktas inspirācijas.
"Diemžēl policijas un KNAB apmeklējumi ietilpst manā ikdienā. Pret tiesu izpildītājiem vienmēr būs sūdzības un lietas, jo neviens parādnieks taču nevēlas zaudēt savu mantu, arī Saknītis," darba specifiku paskaidro I. Čepjolkina. Jau rakstījām, ka uzņēmējs vērsies tiesībsargājošajās iestādēs, uzskatot, ka tiesu izpildītājas Elita Sole un Inga Čepjolkina it kā paslepus izsolījušas trīs viņa zemes gabalus Siguldas novadā, ļaunprātīgi samazinot cenu, lai zemi iegūtu jau iepriekš zināmi pretendenti. Starp citu, arī anonīmajā vēstulē par citiem līdzīgiem gadījumiem aprakstītā shēma ir ļoti līdzīga – zemes izsolāmā objekta vērtējums, mazapmeklēta izsole un beigās īpašuma pāriešana vēlamajās rokās. G. Saknītis apgalvo, ka cīnās taisnības vārdā – negodīgā izsolē pazaudēta nauda šai gadījumā tiešām varētu nebūt primārais iemesls, jo uzņēmējs kā lielākais zemes īpašnieks Latvijā ir ļoti turīgs. Viņš emocionāli apgalvo: "Tā ir principa lieta, es nevēlos dzīvot valstī, kur visi ir pērkami, tāpēc – ja vajadzēs, tiesājoties iztērēšu arī desmit miljonus." Tiesu izpildītāja tādai taisnības cīņai netic, jo, "kaut arī bagāts, viņš ir tikai parasts parādnieks".
To, ka KNAB veiktā izmeklēšana uz priekšu virzās ļoti gausi, pamanījušas abas puses – tikai G. Saknītis uzskata to par korupcijas pazīmi, turpretim tiesu izpildītāja I. Čepjolkina – par nozieguma sastāva trūkumu. Krimināllietu pērnā gada maijā ierosināja policija pēc krimināllikuma panta Par valsts amatpersonas izdarītām tīšām darbībām, ļaunprātīgi izmantojot dienesta stāvokli, ja šīs darbības radījušas būtisku kaitējumu valsts varai vai pārvaldības kārtībai vai ar likumu aizsargātām personas tiesībām un interesēm. 
Uzņēmējam radies iespaids, ka pēc nonākšanas KNAB pārziņā lieta tiek bremzēta. Savukārt birojs klusē. Uz atkārtotu Neatkarīgās jautājumu par apritē esošām lietām pret tiesu izpildītājiem tas sniedza neko nepasakošu atbildi: "2005. gadā KNAB saņēmis no Ģenerālprokuratūras vairākas krimināllietas pirmstiesas izmeklēšanas veikšanai par dažādiem iespējamiem noziedzīgiem nodarījumiem. Izmeklēšanas interesēs plašāka informācija par tām netiek sniegta."
Saistīts pavediens peripetijām ap tiesu izpildītājiem, iespējams, ir arī KNAB priekšnieka Alekseja Loskutova mēģinājums izmest no darba Izziņas nodaļas vadītāju Ilmāru Bodi. Šai lietā vēl gaidāma tiesvedība, turklāt premjera Aigara Kalvīša uzdevumā turpinās A. Loskutova lēmuma likumības pārbaude. Pats izmeklētājs vēršanos pret viņu iesniegumā tiesai traktē kā mēģinājumu ietekmēt viņa uzraudzībā esošo lietu virzību (I.V. – acīmredzot kavēt).
Neatkarīgās rīcībā ir informācija, ka I. Bodes uzraudzībā atradusies arī krimināllieta par tiesu izpildītāju noziedzīgo shēmu. Zīmīgs fakts: Lursoft datu bāze liecina, ka A. Loskutovs kopā ar I. Čepjolkinu (agrāk Lazdāni) kādu laiku kopīgi darbojušies Latvijas Biznesa juristu asociācijā. A. Loskutovs Neatkarīgajai ar preses dienesta starpniecību tomēr norādīja, ka viņam ar Ingu Čepjolkinu "nav nekādas saistības vai attiecības", un arī I. Čepjolkina apgalvo, ka A. Loskutovu personīgi nepazīst, bet asociācijā viņa darbojusies īslaicīgi pirms vairākiem gadiem.

TP rosina diskutēt par pašvaldību un Saeimas deputātu amatu savienošanu 
Ināra Egle,  Diena  05/16/05    Premjera pārstāvētā Tautas partija, kuras stiprais balsts ir pašvaldību vadītāji, nolēmusi rosināt diskusiju par iespējām savienot pašvaldību un Saeimas deputātu amatus. "Tas veicinātu dzīvo saikni ar reģioniem un uzlabotu likumdevēja darbu," Dienai sacīja Valkas mērs Vents Armands Krauklis, kas ir idejas autors un par to nesen runāja arī TP kongresā. Pagājušās nedēļas nogalē ierosme esot atsaucīgi uzņemta arī Latvijas Pilsētu savienības konferencē. "Parlamenta darba kvalitāti tas noteikti uzlabotu un veicinātu reģionu tuvināšanos varai Rīgā, taču par to ir nepieciešama diskusija," Dienai sacīja premjers Aigars Kalvītis.
"Ja mērķis ir parlamenta kvalitatīvā sastāva uzlabošana, tas ir pareizs. Taču jādomā, vai šis ir vienīgais veids, kā šo mērķi var sasniegt, un vai, piemēram, Rīgas mēram būtu iespējams vienlaikus strādāt pilnu darba dienu Saeimā un pašvaldībā," Dienai sacīja Saeimas Juridiskā biroja vadītājs Gunārs Kusiņš. Lai arī viņš atzina — jo vairāk ir ierobežojumu, jo mazāk cilvēku vēlas iesaistīties politikā, tomēr esot šaubas, vai šos amatus ir iespējams fiziski savienot. G.Kusiņš arī norādīja, ka pēc iestāšanās ES darbs parlamentā nekļūst mazāk intensīvs. 
V.Krauklis sacīja, ka jau tagad viņš divas dienas nedēļā pavadot Rīgā un visu nosakot katra pašvaldības vadītāja spēja organizēt darbu.
Preiļu novada priekšsēdis Jānis Eglītis (TP) Dienai minēja ne tikai iespēju uzlabot parlamenta darba kvalitāti, bet arī nodrošināt lielāku kompetenci pašvaldību darbā, ja tajā piedalīsies Saeimas deputāti. "Tas arī veicinātu profesionālu politiķu veidošanos, kas ir demokrātiskas sabiedrības nepieciešamība," norādīja J.Eglītis. Jaunā laika Saeimas frakcijas priekšsēža vietnieks Artis Kampars idejā saskata TP partejiskās intereses, "risinot iekšējās problēmas un nedomājot, kā tas var atsaukties uz sistēmas spēju darboties". Viņaprāt, tas radīšot situāciju, ka deputāti īsti nestrādāšot ne vienā, ne otrā vietā, bet nodarbošoties ar pašvaldību interešu lobēšanu parlamentā.
Tagad likums dod tiesības pašvaldību deputātiem kandidēt Saeimas vēlēšanās, taču ievēlēšanas gadījumā viņi zaudē mandātu pašvaldībā un nedrīkst ne tikai savienot amatus, bet arī nevar izvēlēties, vai strādāt pašvaldībā vai Saeimā. TP pārstāvji atsaucas uz Augstāko padomi, kad pēc neatkarības atjaunošanas vairāki vietējie līderi strādāja arī parlamentā. Dienas apkopotā informācija liecina, ka no 200 toreizējiem AP deputātiem desmit patiešām vadījuši pašvaldības — pārsvarā rajonu padomes.

Prokuratūra pārsūdz spriedumu BB krimināllietā 
LETA  05/18/05     Prokurors Juris Pēda vakar ir iesniedzis apelācijas protestu par Rīgas apgabaltiesas spriedumu "Bankas Baltija" (BB) krimināllietā, aģentūru LETA informēja informēja Ģenerālprokuratūras preses sekretāre Dzintra Vītoliņa.
Prokurors uzskata, ka tiesa nepamatoti attaisnojusi apsūdzētos Aleksandru Laventu un Tāli Freimani apsūdzībā par kaitniecību, kā arī noteikusi nepamatoti mīkstu sodu visiem trim tiesājamajiem.
Par nelikumīgu un atceļamu viņš uzskata arī Laventa attaisnošanu par firmai "Finhold" izdotā kredīta daļas piesavināšanos, Laventa un Freimaņa attaisnošanu par uzņēmuma "Latalpa Holding Corporation" it kā BB noguldītā depozīta piesavināšanos, Laventa un Freimaņa attaisnošanu epizodē par aizdevuma izsniegšanu SIA "Imanta", Zinaīdai Gaurei, Iļjam Zarahovskim, Leonīdam Sidorovam.
Tāpat prokurors uzskata par nepamatotu Laventa, Freimaņa un Alvja Līduma attaisnošanu epizodē par SIA "Birojs L&A" izdotā kredīta piesavināšanos, Laventa un Freimaņa attaisnošanu par BB izveidoto darbinieku darba samaksas un automašīnu iegādes sistēmu, Laventa un Freimaņa attaisnošanu par firmai "TAL" izsniegtā 5,4 miljonu ASV dolāru aizdevuma piesavināšanos.
Pēda lūdz Augstāko tiesu (AT) atcelt spriedumu arī daļā, kurā Lavents un Freimanis attaisnoti par nereāli augstu depozītu procentu noteikšanu BB.
Prokurors norādījis arī citus faktus, kas viņam šķiet nepamatoti šajā spriedumā. Norādītajās epizodēs Pēda lūdz atcelt pirmās instances tiesas spriedumu un taisīt jaunu spriedumu.
LETA jau ziņoja, ka Rīgas apgabaltiesa BB krimināllietā apsūdzētajam bijušajam bankas uzraudzības padomes priekšsēdētājam Laventam piesprieda brīvības atņemšanu uz septiņiem gadiem un septiņiem mēnešiem. Tiesa atzina Laventu par vainīgu gandrīz visās apsūdzības epizodēs. Kā papildus sodu tiesa noteica arī mantas konfiskāciju.
Bijušajam BB prezidentam Freimanim tiesa piesprieda brīvības atņemšanu uz sešiem gadiem, bet trešajam šajā lietā apsūdzētajam - Līdumam - brīvības atņemšanu uz trim gadiem un trim mēnešiem. Arī Freimanim un Līdumam noteikta mantas konfiskācija.
Rīgas apgabaltiesa 475 lappušu garo spriedumu lasīja gandrīz divas nedēļas.
Kā ziņots, prokurors Pēda lūdza Laventam piespriest brīvības atņemšanu uz 13 gadiem, Freimanim - uz deviņiem gadiem, Līdumam - uz sešiem gadiem, visiem piemērojot arī mantas konfiskāciju.
Šis ir jau otrais apgabaltiesas spriedums BB lietā. Iepriekš apgabaltiesa BB krimināllietu izskatīja ilgāk nekā četrus gadus un tai nomainījās trīs tiesneši. Krimināllietu visbeidzot izskatīja tiesnese Ināra Šteinerte, kuras vadībā tiesa Laventam piesprieda brīvības atņemšanu uz deviņiem gadiem, Freimanim - uz sešiem gadiem, Līdumam - uz trim gadiem un trim mēnešiem.
Lietu juriste sāka izskatīt 1998.gada rudenī, bet spriedums tika pasludināts 2001.gada decembra pēdējās dienās.
Pēc šā sprieduma pasludināšanas Lavents iesniedza sūdzību Eiropas Cilvēktiesību tiesā (ECT), kas atzina, ka ir pārkāptas viņa tiesības pēc vairākiem cilvēktiesību konvencijas pantiem. Pēc ECT sprieduma paziņošanas Augstākās tiesas Senāts nolēma nodot BB krimināllietu atkārtotai izskatīšanai Rīgas apgabaltiesā.
Sūdzības ECT snieguši arī Freimanis un Līdums.
Jaunā sastāvā tiesa šo krimināllietu atkārtoti sāka izskatīt 2003.gada 20.oktobrī. To izskatīt tika uzticēts tiesnesim Guntaram Kveskam. 

Latvijas Banku vaino līdzdalībā BB bankrota organizēšanā
Juris Paiders,  NRA  05/18/05    Latvijas Banka devusi noziedzīgu pavēli Bankai "Baltija" nobēdzināt aktīvus un Latvijas Bankas vadību faktiski apsūdz līdzdalībā BB bankrota organizēšanā.
Tā liecina prasības pieteikums, kuru 2005. gada 10. maijā Rīgas apgabaltiesā iesniedza Bankas "Baltija" kreditorus pārstāvošais likvidators SIA BDO Invest Riga. No atbildētāja – no Latvijas Bankas – tiek pieprasīti 184,7 miljoni latu. Latvijas Bankai līdz 16. jūnijam Rīgas apgabaltiesā jāiesniedz paskaidrojumi saistībā ar likvidējamās Bankas "Baltija" pagājušajā nedēļā tiesā iesniegto prasību. 
Rīgas apgabaltiesas tiesnese Zaiga Vrubļevska izlēmusi BB 10. maijā iesniegtās prasības pieteikumu nosūtīt LB, lai tā sniegtu savus paskaidrojumus.
BDO Invest Rīga prasības pieteikumam pievienojis pamatojošos dokumentus uz vairāk nekā 1560 lapām, kas aizņem trīs sējumus. Prasības pieteikumam pievienots Stokholmas šķīrējtiesas spriedums, vairāki Latvijas tiesu instanču spriedumi, LB un BB sarakste, dažādi ziņojumi un vēl virkne dokumentu.
Neatkarīgās rīcībā nonāca 52 lappušu garā prasības pieteikuma kopija. Pēc tam, kad kreditoru pārstāvji bija iepazinušies ar dokumentiem, kuri nonāca atklātībā, pateicoties Stokholmas starptautiskajai tiesai, likvidatori izvirzīja prasību par zaudējumu atlīdzību Latvijas Bankai, jo savākto faktu un liecību kopums rada pamatu domāt, ka Latvijas Bankas vadība ir pieļāvusi noziedzīgu nolaidību vai arī ir darbojusies kopīgi ar Bankas "Baltija" vadību. Viens no argumentiem, kāpēc tika zaudēta skandalozā prāva pret bankas Baltijas auditoru Coopers&Lybrand bija elementārs: "Latvijas Banka auditoru Coopers&Lybrand nemaz nebija ne pilnvarojusi, ne nolīgusi Bankas "Baltija" auditēšanai Latvijas Bankas vārdā. Turklāt pati Banka "Baltija" šo auditorkompāniju bija nolīgusi tikai bilances posteņu pārbaudei. (48. lpp.)" 
Coopers&Lybrand nebija nekādu civiltiesisku attiecību ar Latvijas Banku par BB uzraudzību, tāpēc prāva pret Coopers&Lybrand bija jau sākotnēji lemta neveiksmei.
No tā izriet, ka visa prāva Stokholmā bija iecerēta ar mērķi novilkt laiku, lai iestātos noilgums un kreditori zaudētu likumīgas iespējas tiesā meklēt vainīgos Latvijas Bankas vadībā.
Kādi tad ir kreditoru pārstāvju argumenti pret E. Repši, kuri dod pamatu tik kategoriskiem apgalvojumiem: "1994. gada oktobrī Bankai "Baltija" tika nosūtīta Latvijas Bankas iespējamās vēstules (rīkojuma par sankciju piemērošanu) projekts! Šajā projektā tika norādīts uz problēmām, kādas ir radušās Bankā "Baltija", un par iespējamajām Latvijas Bankas sankcijām, t. sk. aizliegumu izsniegt jaunus kredītus un ar vēstules saņemšanas brīdi visus līdzekļus no kredītu dzēšanas ieskaitīt Latvijas Bankas depozītu kontā.
Šādai uzraugošās iestādes (centrālās bankas) rīcībai ir ārkārtīga izņēmuma raksturs. Nav iedomājama situācija, kad uzraugošā institūcija nosūtītu rīkojuma projektu par kādu tiesisko seku piemērošanu uzraugāmajai sabiedrībai. Ar šādu projektu nosūtīšanu tā saskaņošanai Latvijas Banka ne vien neievēroja likumā noteikto banku uzraudzības pienākumu, bet to rupji pārkāpa – nevis uzrauga, bet mēģina saskaņot ar komercbanku Latvijas Bankas iespējamo rīcību. Ko gan Latvijas Banka sagaidīja, nosūtot šo vēstuli? Tā taču faktiski ir noziedzīga pavēle komercbankai par aktīvu nobēdzināšanu, kamēr centrālā banka nav sākusi rīkoties. (19. lpp.)"
Neatkarīgā jau rakstīja par šo rīkojuma projektu, kurš tika rediģēts izsvītrojot. Neatkarīgā pat vērsās Ģenerālprokuratūrā un aicināja noskaidrot, kas ir rediģējis LB rīkojuma projektu – vai to veica E. Repše vai arī LB rīkojumus rediģēja BB vadība.
Likvidatori vērš uzmanību arī jautājumiem par E. Repšes un BB vadības dīvaini sirsnīgajām attiecībām.: 
"Interesanta bija Latvijas Bankas prezidenta rīcība pēc šī pārbaudes slēdziena saņemšanas. Latvijas Bankas prezidents E. Repše 1994. gada 17. februārī nosūtīja Bankas "Baltija" prezidentam informatīva rakstura vēstuli, ar kuru lūdza banku pievērst uzmanību trūkumiem un nepilnībām bankas darbā. Vēstules nobeigumā Latvijas Banka norādīja, ka esot ieinteresēta redzēt, kā komercbanka novērtē savas darbības rezultātus un radušās problēmas un kā plāno to risinājumu.
[Jāatzīmē, ka, pārlasot šo vēstuli, rodas iespaids, ka to sūta nevis valsts centrālā banka, lai steidzami novērstu komercbankas pieļautos likuma pārkāpumus un nepieļautu turpmākus, bet gan draugs draugam ar lūgumu pievērst kaut kam uzmanību.] (9. lpp.)"
Turklāt ir atrasti argumenti, kas pamato, ka BB savas lielākās transakcijas saskaņoja ar LB: 
"(..) no šīs vēstules ir redzams, ka Latvijas Banka pati (cerams, ka netieši) piedalījās pie Bankas "Baltija" svarīgākajām transakcijām, kuru rezultātā no bankas pazuda nauda. Kā lai citādi izprot frāzes "(..) pārskats (..) nevar būt pabeigts, kamēr notiek slikto aizdevumu pārvietošana." Šķiet, ka visi Bankas "Baltija" lielie darījumi pirms to veikšanas tika saskaņoti ar Latvijas Banku. No pirmā acu uzmetiena tas būtu pareizi, jo kā gan citādi Latvijas Banka lai veic banku darbību uzraudzību. Tomēr Bankas "Baltija" gadījumā jāatceras, ka šo darījumu rezultātā no bankas aizplūda nauda, kuru atgūt nav iespējams. (13. lpp.)"

Aksenoks apsolījis bez atlīdzības atdot pašvaldības zemi "Gaismas pilij"
LETA  05/18/05    Rīgas mērs Aivars Aksenoks (JL), tiekoties ar kultūras ministri Helēnu Demakovu (TP), esot apsolījis, ka Rīgas dome bez atlīdzības atdos valstij vairākus pašvaldībai piederošus zemesgabalus jaunās Latvijas Nacionālās bibliotēkas ēkas jeb tā dēvētās Gaismas pils plānotajā būvlaukumā, šodien Saeimas Juridisko komisiju informēja Kultūras ministrijas valsts sekretārs Daniels Pavļuts.Tā kā no Rīgas domes nekāds dokuments nav saņemts un Kultūras ministrijas pārstāvis nevarēja pateikt, cik zemesgabalus Aksenoks ir apsolījis atdot bez atlīdzības un ar kādiem kadastra numuriem tie reģistrēti zemesgrāmatā, šie zemesgabali netiks norādīti likuma "Par nekustamo īpašumu atsavināšanu Latvijas Nacionālās bibliotēkas vajadzībām" pārejas noteikumos, kuros jau ir ierakstīts, ka "Rīgas pilsēta bez atlīdzības nodod valstij uz Rīgas pašvaldības vārda zemesgrāmatā reģistrēto ēku Rīgā, Uzvaras bulvārī 2". Pret šo Juridiskās komisijas lēmumu iebilda tikai deputāts Valērijs Agešins (TSP), kurš norādīja, ka "Aksenoks vēl nav visa Rīgas dome, un pašvaldība par zemes nodošanu bez atlīdzības vēl nav lēmusi". 
Kā informēja Aksenoka preses sekretāre Laila Spaliņa, mērs tikšanās laikā ar KM pārstāvjiem tiešām nav iebildis pret pašvaldībai piederošā zemesgabala nodošanu valstij LNB būvniecībai. Taču, kā atzīmēja Spaliņa, pašvaldībai lemjot par zemesgabalu nodošanu valstij, ir stingri jāievēro visas procedūras, kas arī tiks izdarīts. 
Kā aģentūra LETA noskaidroja Rīgas domē, pagaidām jautājums par pašvaldībai piederošo zemesgabalu nodošanu bez atlīdzības valstij nav izskatīts pat valdošās koalīcijas sēdē. Cik lielus zemesgabalus Kultūras ministrija cer bez atlīdzības saņemt no Rīgas domes, nevarēja pateikt ne Rīgas domes Pilsētas īpašuma un privatizācijas lietu komitejas priekšsēdētājs Andris Ameriks (LPP), ne LNB projekta biroja sabiedrisko attiecību speciālists Rolands Puhovs. 
Arī Rīgas domes Īpašuma departamenta direktors Jānis Zviedris nezināja nododamās zemes platību, tikai apgalvoja, ka tuvāko nedēļu laikā ķersies pie lēmuma projekta sagatavošanas par četru pašvaldībai piederošu zemesgabalu "Gaismas pils" plānotajā būvlaukumā nodošanu bez atlīdzības valstij. Zviedris piebilda, ka Rīgas domei būs jālemj arī par divu zemesgabalu atdošanu valstij, kurus pašvaldība ir atpirkusi LNB būvlaukuma teritorijā. 
LNB projekta biroja sabiedrisko attiecību speciālists Rolands Puhovs aģentūrai LETA pastāstīja, ka Kultūras ministrija "Gaismas pils" būvlaukuma teritorijā jau ir atpirkusi no privātpersonām 74 873 kvadrātmetrus lielu zemesgabalu par 70,84 latiem kvadrātmetrā, 1901 kvadrātmetru par 88,46 latiem kvadrātmetrā un 2425 kvadrātmetrus par 91,04 latiem kvadrātmetrā jeb kopumā par 5,47 miljoniem latu. 
Saeimas Juridiskā komisija, gatavojot trešajam, galīgajam lasījumam likumu "Par nekustamā īpašuma piespiedu atsavināšanu valsts vai sabiedriskajām vajadzībām", šodien noraidīja deputāta Jura Sokolovska (PCTVL) priekšlikumus, kas bija identiski otrajam lasījumam iesniegtajiem Saeimas Juridiskā biroja priekšlikumiem un paredzēja, ka, atsavinot īpašumu, vispirms ir jāvienojas par taisnīgās atlīdzības apmēru un tikai pēc tam atsavinātos īpašumus drīkst reģistrēt zemesgrāmatā uz valsts vārda. 
Tieslietu ministri aicina atklāt korupcijas faktus
NRA  05/19/05     Lai noskaidrotu, cik nopietna ir krīze starp tieslietu ministri Solvitu Āboltiņu un Rīgas apgabaltiesas tiesnešiem, kurus ministre vaino korumpētībā, Saeimas Juridiskā komisija vakar rīkoja izbraukuma sēdi šajā justīcijas institūcijā. 
"Neviens tiesā nestaigā ar piebāztām kabatām un brokastīs neēd kaviāru," korupciju tiesnešu vidū noliedz apgabaltiesas Civillietu kolēģijas priekšsēdētājs Aivars Zāģeris, piebilstot, ka simtprocentīgi tomēr "nekad neko nevar izslēgt". Viņš aicināja klāt neesošo ministri atklāt konkrētus viņas rīcībā esošus korupcijas gadījumu faktus.
A. Zāģeris deputātiem uzsvēra arī nepietiekamo tienešu skaitu, slikto telpu stāvokli, zemā atalgojuma problēmu tehniskajiem darbiniekiem un tā dēļ notiekošo lielo darbinieku mainību. Tehnisku problēmu un laika trūkuma dēļ tiesas spriedumos varot atrast nelielas nepilnības, taču tas izskaidrojams vien ar to, ka tienesim ir tik liela slodze, tāpēc dažkārt kādi sīkumi paslīd gar ām, bet tās gan neesot būtiskas lietas, kuras varētu mainīt sprieduma iznākumu.
Uzklausot tienešu un tiesas darbinieku paustos viedokļus, Saeimas Juridiskās komisijas priekšsēdētājs Mareks Segliņš pēc sēdes atzina, ka tiesnešu un viņu palīgu aizvainojums pret ministri ir patiess. Turklāt ar šo sanāksmi konflikts netika atrisināts. Viņaprāt, tādēļ ministrijai jādomā par turpmākiem soļiem – nekavējoties jālemj par Rīgas apgabaltiesas nodrošināšanu ar pienācīgām telpām, tienešu štata vietu un tehnisko darbinieku algu palielināšanu, savukārt "tukšā runāšana" par korupciju tiesās jāizbeidz.

Saeima konceptuāli piekrīt dzemdību rīkošanai mājās
LETA  05/19/05    Saeima trešdien konceptuāli atbalstīja Seksuālās un reproduktīvās veselības likuma grozījumus, kas paredz turpmāk atļaut sievietēm brīvi izvēlieties plānoto dzemdību vietu stacionārā vai ārpus tā. 
Veselības ministrijas (VM) izstrādātos grozījumus Saeimas komisijām tika nodoti tieši pirms gada. Likumprojekts atbildīgajā Saeimas Sociālo un darba lietu komisijā tika skatīts trīs reizes, tomēr konceptuāls atbalsts netika dots, jo pret to iebilda mediķi. 
Kā pastāstīja Saeimas Sociālo un darba lietu komisijas priekšsēdētāja Jevgeņija Stalidzāne (LPP), Ministru kabinetā ir sagatavots noteikumu projekts par mājas dzemdībām, tāpēc tagad deputāti ir gatavi likumu virzīt tālāk. 
Saskaņā ar grozījumiem, izvērtējot grūtniecības norisi, sievietes turpmāk varēs izvēlēties dzemdēt arī ārpus stacionāra. 
Pēdējos gados Latvijā katru gadu pasaulē nāk aptuveni 20 000 jaundzimušo. VM, ņemot vērā Rietumeiropas pieredzi, prognozē, ka dzemdības ārpus stacionāra varētu izvēlēties aptuveni 20 grūtnieču gadā, kas būtu 0,1% no kopējā dzemdību skaita. 
Kā likuma autori norāda grozījumu anotācijā, priekšrocības dzemdībām mājās ir tādas, ka, sievietei dzemdējot sev ierastā vidē, mazinās stress, līdz ar to dzemdības norit vieglāk, sievieti neiespaido dzemdībpalīdzības iestādes kārtība. Rietumeiropas valstīs un ASV nav izstrādāta īpaša dzemdībpalīdzības kārtība, jo ir pašsaprotami: ja vecmāte ir profesionāle slimnīcā, tad viņa to pašu var darīt arī citos apstākļos, proti, pacienta mājās. 
Likums arī papildināts ar normu, ka nav atļauts iegūt cilvēka embriju un augli zinātniskajiem pētījumiem, kā arī izmantot donora dzimumšūnas vai embriju komerciālos nolūkos un zinātniskajiem pētījumiem. 
Grozījumi precizē VM un Ministru kabineta kompetenci seksuālās un reproduktīvās veselības jomā. Pēc izmaiņu stāšanās spēkā dzemdībpalīdzības kārtību noteiks nevis veselības ministrs, bet Ministru kabinets. 
No likuma tiek svītrota norma, ka VM izstrādā atsevišķu slimību profilakses, diagnostikas un ārstēšanas programmu, jo VM kompetencē neietilpst norādīt un noteikt ārstniecības personām, kādas profilakses, diagnostikas un ārstēšanas metodes būtu piemērojamas ārstniecības gaitā. 

Saimniecībā un biznesā...

Ventspils naftas peļņa – trīskāršota
Bens Latkovsksis,  NRA  05/13/05    Ventspils nafta šā gada pirmajā ceturksnī guvusi 0,6 miljonu latu peļņu – trīsreiz vairāk, nekā prognozēts, teikts uzņēmuma paziņojumā Rīgas Fondu biržai.
Akciju sabiedrības Ventspils nafta koncerna peļņa pēc nodokļu nomaksas šā gada pirmajā ceturksnī sasniedza 0,6 miljonus latu, bet neto apgrozījums – 21,5 miljonus latu. Šādus Ventspils naftas 2005. gada pirmo trīs mēnešu finansiālās darbības rezultātus vakar izskatīja un pieņēma zināšanai Ventspils naftas padome. Ventspils naftas tīrā peļņa šā gada pirmajā ceturksnī ir trīsreiz lielāka, nekā tika plānots, veidojot budžeta prognozes, un ļoti būtiski – gandrīz astoņpadsmit reižu – pieaugusi arī salīdzinājumā ar 2004. gada pirmo ceturksni. 
Ventspils naftas neto apgrozījums pirmajā ceturksnī salīdzinājumā ar pērnā gada pirmo ceturksni palielinājies par 51%. Tas liecina, ka Ventspils naftas koncerna uzņēmumi gadu sākuši veiksmīgi, uzsver valdes priekšsēdētāja Olga Pētersone.
"Esmu gandarīta par uzņēmuma darbu šā gada pirmajā ceturksnī un vēlos pateikties visiem koncerna darbiniekiem par neatlaidīgu un atbildīgu attieksmi. Pareiza plānošana un enerģiska ieceru realizācija gūst atspoguļojumu uzņēmuma finanšu rezultātos," saka O. Pētersone.
Uzņēmuma labie pirmā ceturkšņa rezultāti ļauj domāt, ka valsts gūs maksimālu ienākumu no iecerētās valsts kapitāla daļas pārdošanas. Valstij pieder 38,6% Ventspils naftas akciju, un Ministru kabinets 1. martā pilnvaroja ekonomikas ministru Krišjāni Kariņu vienoties ar citiem Ventspils naftas akcionāriem, lai izstrādātu visizdevīgāko valsts kapitāla daļu pārdošanas mehānismu. Ekonomikas ministrs solīja trīs mēnešu laikā, līdz 1. jūnijam, šo darbu veikt. Pēc K. Kariņa aplēsēm, par Ventspils naftas valsts kapitāla daļas pārdošanu valsts budžetā varētu tikt ieskaitīti no 60 līdz 100 miljoniem latu.
Ventspils naftas padomes izskatītais sabiedrības pirmā ceturkšņa finanšu pārskats neietver Ventspils naftas asociētās sabiedrības –Latvijas kuģniecības – ieguldījuma pārvērtēšanu, jo pagaidām Latvijas kuģniecība, kuras akcijas arī tiek kotētas Rīgas Fondu biržas oficiālajā sarakstā, vēl nav izskatījusi trīs mēnešu finanšu pārskatu un saskaņā ar attiecīgajiem vērtspapīru tirgus uzraudzības noteikumiem informējusi par to Rīgas Fondu biržu. Latvijas kuģniecības ieguldījuma pārvērtēšana nepieciešama, ņemot vērā šā ieguldījuma reklasifikāciju – sākotnēji šis Ventspils naftas ieguldījums Latvijas kuģniecības finanšu pārskatos atspoguļots kā īstermiņa ieguldījums uzņēmuma kapitālā, bet atbilstoši situācijai tas tiek atspoguļots kā ilgtermiņa ieguldījums. Pēc Latvijas kuģniecības 2005. gada pirmā ceturkšņa pārskata publiskošanas Ventspils nafta informēs par koncerna pirmā ceturkšņa finansiālās darbības rezultātiem, iekļaujot tajā arī ieguldījuma Latvijas kuģniecība pārvērtēšanu.
Ventspils naftas akcijas cena Rīgas Fondu biržā vakar bija 1,80 lati.

Datorizēti ražo būvmateriālus
Gundega Skagale,  NRA  05/13/05    Automatizācija ļāvusi SIA Sakret samazināt pašizmaksu un pusgada laikā iekarot 30% tirgus.
Sauso būvmateriālu maisījumu ražošanas procesu SIA Sakret ražotnē Sauriešos organizē un kontrolē vadības sistēma Siemens SPS 7, Neatkarīgajai pastāstīja uzņēmuma pārdošanas daļas vadītājs Juris Grīnvalds. 
SIA Sakret sauso celtniecības maisījumu ražotne ir uzbūvēta pagājušā gada nogalē, un tajā vienā maiņā nodarbināti pieci seši cilvēkiem. Lielākās produkcijas pašizmaksas faktoru – darba algas – uzņēmums ekonomē ar veiksmīgi izvēlētu vadības sistēmu. Programmatūra, kas veidota uz Microsoft bāzes, vienlaikus ļauj kontrolēt produkta kvalitāti. 
"Operators vienu reizi ievada datorā receptūru, un tālāk sistēma pati seko līdzi tam, vai visas nepieciešamās izejvielas tvertnes ir pilnas, vai ķimikālijas ir padotas maisītājam un cik ilgi tas maisa konkrēto produktu," SPS 7 darbības noslēpumus atklāj J. Grīnvalds. Viņš stāsta, ka programmatūra kontrolē arī, kā maisījums tiek padots pakotājam, kur tas tiek sapūsts maisos. Pēc tam būvmateriālu maisi pa lenti tiek nogādāti līdz robotam, kas maisu sagroza tā, lai tas pareizi novietotos uz paletes. Kad palete piekrauta, tā automātiski tiek nogādāta līdz plēvošanas iekārtai, kura paletei uzmauc virsū plēves zeķi. 
Viens no ražošanas datorizācijas plusiem ir tas, ka maisījuma gatavošanas process tiek nekavējoties apturēts, ja, piemēram, ksilonā beigusies ķimikālija vai gadījusies tehniska kļūme – smiltīs iekļuvis kāds akmens. "Līdz ar to 100% izslēgta iespēja, ka mēs varētu saražot flīžu līmi, kurā trūktu kāds komponents. Dators uzreiz apstādina procesu un pasaka operatoram, kas par vainu, kāpēc līnija ir apstājusies," bilst J. Grīnvalds.
Ražotāji uzsver, ka visa informācija tiek ierakstīta tā sauktajā melnajā kastē. Ja, piemēram, kāds klients apstrīd produkta kvalitāti vai svaru maisā, datus līdz minūtes precizitātei var pārbaudīt arhīvā – kādas izvejvielas ņemtas, kas jaukts, cik iebērts maisā. Siemens SPS 7 nodrošina arī, ka uz katra maisa tiek uzdrukāts ražošanas datums.
Pateicoties vadības sistēmai, krīzes brīdī šo rūpnīcu var apkalpot pat tikai divi cilvēki, stāsta J. Grīnvalds. Tiesa, tādā gadījumā gan viņiem būtu mazliet "jāpaskraida" uz ķīmijas ielādēšanu un jāpieved tukšie maisi. "Taču, kad viss ir sapildīts un savests, vajadzīgs viens cilvēks, kas īpašiem ventiļiem uzmauc tukšos maisus, un otrs, kas ar elektrokāru aizved gatavo paleti," teic J. Grīnvalds. Turklāt drīzumā plānots automatizēt arī maisu padošanas procesu. 
Siemens SPS 7 izmantošana ir samazinājusi produkcijas pašizmaksu. Fiksētās izmaksas, kas saistītas ar biroja uzturēšanu, reklāmas kampaņu, tiek izdalītas. Ražotnes sistēmvadības datori nav pieslēgti interneta tīklam, līdz ar to sistēmu neapdraud datorvīrusi. Turklāt programmatūra nodrošina aizsardzības sistēmu, kas aptur ražošanu, ja pašā datorsistēmā gadās kļūme. Jāpiebilst, ka 2005. gada 18. februārī CE kvalitātes zīme tika piešķirta gan Sakret ražošanas procesa kontrolei, gan izejvielu un produkcijas atbilstības novērtēšanai.

Rudzu maize pasludināta par gada pārtikas produktu
LETA 05/13/05     Ņemot vērā Latvijas Maiznieku biedrības (LMB) uzsāktās informatīvās aktivitātes rudzu maizes popularizēšanā, zemkopības ministrs Mārtiņš Roze (ZZS) pasludinājis 2005.gadu par rudzu maizes gadu un rudzu maizi - par gada pārtikas produktu. 
"Vēlos, lai 2005.gads būtu rudzu maizes gads," šodien LMB 5.konferencē sacīja zemkopības ministrs. 
LMB 2005.gadā ir plānojusi vairākas aktivitātes, kas veicinātu rudzu maizes kā Latvijas tēla sastāvdaļas nostiprināšanos. Rudzu maizes popularizēšanai paredzēti dažādi informatīvi raidījumi, plānots izdot informatīvus materiālus, rīkot akcijas un degustācijas maizes tirdzniecības vietās. Savukārt septembrī paredzēti lieli maizes svētki, šodien LMB 5.konferencē teica biedrības prezidents Gaidis Gaspažiņš. 
Pēc biedrības vadītāja teiktā, pēdējos gados maizes patēriņam Latvijā ir tendence samazināties. Ņemot to vērā, maizes ražotājiem ir jābūt vienotiem kā nekad, lai veicinātu maizes popularizēšanu. Turklāt tas ir jādara ne tikai Latvijā, bet arī ārvalstīs. 
Tāpēc četri Latvijas maizes ražotāji patlaban piedalās Parīzē notiekošajos "Maizes svētkos", kur kā ciemakukulis aizvesta arī Latvijas rudzu maize. Saskaņā ar saņemtajām atsauksmēm no svētkiem pieprasījums pēc rudzu maizes svētkos ir bijis negaidīti liels. 
Tāpat rudzu maizes klaips kā neliela daļa no Latvijas tiek dāvāta ārvalstu viesiem mūsu valstī. Šī maize kā neatņemama Latvijas pārtikas daļa tiek vesta līdzi arī Latvijas Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas vizītēs ārvalstīs. 

Lietavas Latgalē turpina postīt sējumus
Daiga Kalniņa, Liene Barisa,  05/14/05    Stiprās lietavas valsts dienvidaustrumos rada lielus zaudējumus lauksaimniecībai un autoceļiem. Daugavpils rajonā situācija ir īpaši dramatiska. Daugavā un mazajās upēs līmeņa celšanās turpināsies. 
Arī Zemgales un Vidzemes upēs gaidāma ūdens līmeņa straujāka paaugstināšanās, liecina Latvijas Ģeoloģijas un meteoroloģijas valsts aģentūras prognozes. Daugavpils rajona padomes speciālists civilās aizsardzības jautājumos Jānis Pudāns Neatkarīgajai pastāstīja, ka lielāku postu par ūdenslīmeņa celšanos Daugavā rada mazāku upju pārplūšana, jo tās ūdens pārpilnību nespēj aiznest. Pagastos zem ūdens jau ir vairāk nekā 13 600 hektāru graudaugu sējumu. Izskalotas 83 caurtekas, īpaši kritiska situācija uz ceļiem Ilūkstes novadā, Sventes un Bebrenes pagastā, kur tie daudzviet nav izbraucami. 
Vakar Daugavpils rajonā izsludināta ārkārtas situācija. Pašvaldībām uzdots nepieciešamības gadījumā nodrošināt applūdušo teritoriju iedzīvotāju evakuāciju un apgādi, skolēnu nokļūšanu skolās vai uzturēšanos internātā, kā arī apkopot informāciju par zaudējumiem. Ambeļu, Šedēres un Ilūkstes HES īpašnieki lūgti pazemināt ūdens līmeni HES ūdenskrātuvēs. 
Kā bilda J. Pudāns, Daugavpils rajonā ūdens līmenis Daugavā vakar bija sasniedzis 5,60 metru atzīmi, pārsniedzot šī gada palu laika augstāko atzīmi, un tas turpina celties. Pagasti pie Daugavas sāk applūst pie 6 metru atzīmes, bet pilsētas kritiskā atzīme ir 9,4 metri.
Preiļu rajona civilās aizsardzības galvenais speciālists Anatolijs Greivulis pastāstīja, ka Rožupē pārplūduši zemnieku lauki pie Ošas upes, zem ūdens arī Rožupes estrāde un augstais ūdens Dubnā draud izskalot pagaidu tiltu, pār kuru ved ceļš Līvāni–Preiļi. Lai gan no augstā upes līmeņa līdz tilta balstiem bija atlikuši tikai 15 centimetri, kurus sasniedzot stāvoklis kļūtu draudīgs, nolemts satiksmi vēl neslēgt, jo autobraucējiem būtu jāmēro 15 kilometrus garāks sliktas kvalitātes grants ceļš cauri Rudzātiem. 
Ūdens līmenis Daugavā pie Jēkabpils vakar sasniedzis 5 metru atzīmi, kas pagaidām ir par vienu metru zemāks par šā gada palu laika augstāko atzīmi, kad kritiskā atzīme bija 6,3 metri. Taču lietavās zem ūdens nonākušas pirmās sējumu un kartupeļu stādījumu platības Dunavā, kur plūdu zonā atrodas 38 lauku saimniecības, pastāstīja dunavietis Daugavas novērošanas posteņa vadītājs Andris Stankevičs, kura zemnieku saimniecība Dzelmes arī cietusi plūdos. Ūdens, kas turpina celties, jau vakar uz Daugavas krastu saimnieku laukiem Dunavā bijis par 15 centimetriem augstāks nekā pavasara palos, applūdinot jau ap 40 hektāru iesēto graudaugu un iestādīto kartupeļu. Pārplūdis viens no vietējas nozīmes ceļiem no apdzīvotās vietas Cukuriņi. Bet, ūdenim paaugstinoties vēl par 20 centimetriem, sāks applūst ceļš Jēkabpils–Ilūkste. 
Daugavā naktī no ceturtdienas uz piektdienu ūdens līmenis cēlies par 25–35 centimetriem posmā Daugavpils–Zeļķi, un hidrologi prognozēja, ka šajās dienās Daugavā gaidāma līmeņa paaugstināšanās par 10–30 centimetriem diennaktī. Upes augštecē Baltkrievijā ūdens līmeņa celšanās vairs nav tik strauja kā iepriekšējās dienās. Aiviekstē ūdens cēlies par 2–15 centimetriem, Zemgales upēs par 10–30 centimetriem diennaktī. 
Maijā šādi plūdi nav gluži ierasti, atzina hidroloģe Līga Kurpniece. Pašlaik situācija tik nopietna izveidojusies tāpēc, ka ūdens upēs pēc ledus kušanas nebija paspējis nokristies līdz vasaras mazūdens līmenim, arī augsnes mitrums bijis diezgan liels, un tā vairs nav varējusi ūdeni uzsūkt ar pietiekamu intensitāti, skaidroja speciāliste. 
Plūdu beigas tuvākajās dienās var negaidīt. Lai arī šajā nedēļas nogalē lietum vajadzētu mitēties, pirmdien meteorologi atkal prognozējot lietavas. 
Zemkopības ministrijas Lauksaimniecības departamenta direktora vietnieks Jānis Sietiņsons atzina, ka līdz šim ministrijā pēc palīdzības zemnieki nav vērsušies, tāpēc nav pamata teikt, ka ir bijuši lieli postījumi. "Parasti jau zemnieki, ja kaut kas ir noticis, nav skubināmi, viņi uzreiz reaģē. Taču vēl nav izslēgta plūdu negatīvā ietekme. Nav notikusi globāla krīze, bet, ja būs nepieciešama palīdzība, ministrija rīkosies," sacīja J. Sietiņsons.
Viņš atminējās, ka plūdi, kas nodarījuši kaitējumu zemkopjiem, bijuši vairākkārt. Pēdējo reizi – 2002. gada jūnijā. "Zemgalē no krastiem izgāja vairākas upes. Cieta lauksaimniecība. Šai gadījumā no valsts bija finansiāla palīdzība," stāstīja J. Sietiņsons.

Plūdi pierimst, postaža paliek
Daiga Kalniņa, NRA  05/16/05    Latgales pusē applūduši tūkstošiem hektāru apsētu, apstādītu lauku, izskaloti ceļi, sagruvuši tiltiņi, lopiem trūkst barības, jo siens izbarots, bet ganības mirkst ūdenī. Apkopojot aizvadītās nedēļas lietavu radīto zaudējumu bilanci, Austrumlatvijas, īpaši Līvānu apkārtnes un Daugavpils rajona Ilūkstes puses iedzīvotāji atzīst, ka neko līdzīgu maijā agrāk nav pieredzējuši.
"Stihijas kulminācija jau sasniegta," ir pārliecināts Daugavpils rajona padomes speciālists civilās aizsardzības jautājumos Jānis Pudāns. Svētdien no Baltkrievijas saņemta informācija par to, ka Piedrujā un Drujā pie Baltkrievijas un Latvijas robežas, Viražā un citur Daugavas augštecē novērots, ka ūdenslīmenis svētdien pazeminājies par 10–15 centimetriem. Tas vieš cerības uz situācijas stabilizēšanos, ja to nepasliktinās gaidāmie sliktie laika apstākļi šodien. Mazliet citāda situācija ir pie mazajām upēm, kuru notece ir gausāka nekā Daugavā. Tā Dubnā ūdenslīmenis svētdien vēl nedaudz paaugstinājies.
Šāgada palu laika augstāko atzīmi ūdenslīmenis Daugavā pie Daugavpils pārsniedzis aptuveni par pusmetru, kur Lauces upe applūdinājusi vairākus desmitus hektāru mazdārziņu, kā arī Brjanskas un Komunālo ielu. Daugavpils rajonā zem ūdens atrodas aptuveni 13 000 hektāru sējumu, ganību un pļavu. Rajonā plūdu dēļ izsludināts ārkārtas stāvoklis.
Arī Līvānu novadā lietavu radīto plūdu dēļ izsludināta ārkārtas situācija, jo ūdenslīmenis turpinājis celties gan Dubnā, gan Ošā, informē Līvānu novada domes sabiedrisko attiecību speciāliste Ginta Kraukle. 
A/s Latvijas valsts ceļi brīdina, ka, paaugstinoties ūdens līmenim Dubnas upē, satiksmei slēgts pagaidu tilts Rožupē autoceļā Līvāni–Preiļi. Iedzīvotāju evakuācija gan vēl nenotiek, lai gan pašvaldība tam ir gatava.
Šodien pulksten 14 notiks ārkārtējo situāciju komisijas sēde. Līdz tai pašvaldību vadītājiem jāapzina plūdu radītie zaudējumi katrā pašvaldībā. Neatkarīgā pārliecinājās, ka no pārplūdušās Dubnas un Daugavas ienākošais ūdens aizvadītajās dienās aizvien vairāk slīcina arī Līvānu ielas. Caur Rožupes estrādi nu plūst Freimankas upe, mirkst dārzi un lauki.
Krustpils pagasta mālainais Prižu stāvkrasts nedēļas laikā nobrucis divreiz, Daugavai un noslīdeņiem tuvojoties dzīvojamajām mājām. To iedzīvotāja Biruta Brūvere lietus naktīs gulējusi ar drēbēm, gatava jebkurā brīdī evakuēties. Lielu daļu viņas dārzu un pļavas 15 gadu laikā jau aprijusi Daugava, nu plaisas zemē sāk veidoties desmit metru attālumā no mājas. "Upes krastu nostiprinot, kā ūdenī iegāzti desmitiem tūkstošu latu. Stiprinājumus upe aizskalojusi, un krasts turpina brukt. Būtu labāk kompensācijas izmaksājuši, lai varam uzcelt mājas citur," saka B. Brūvere.
Dramatiskas aizvadītās dienas bijušas arī Ilūkstes mazpilsētiņas iedzīvotājiem. Pļavu ielas pagalmiem un dārziem cauri spēcīgā straumē plūst iepriekš rāmās Ilūkstes upītes ūdeņi. Pļavu ielas iedzīvotāja Juzefa Altāne rāda, kur zem ūdeņiem aug viņas zemenes un puķes. Sastādītos sīpolus un kartupeļus straume izskalošot, bet viņa nesēro: "Pēc tam strādāsim un visu atjaunosim. Daba lai dara savu, cilvēki – savu." Mazāk optimistiski ir zemnieki. Burtnieku mājas saimnieks Jānis Millers rāda apslīkušos sējumus un kartupeļu laukus: "Ieguldītais darbs nu ir pagalam." Pirmdien par to būšot jāziņo novada pašvaldībai. Bet kaimiņš Mihails Kukjans rāda ceļu, kas līdz šim veda no Doļnajas ciema uz Kazimirišku ciemu, bet nu pazūd zem milzu ezera, kas izveidojies no pārplūdušās Ilūkstes upes. Turklāt vienpus ceļam saimniekiem kompensācijas par plūdu nodarītajiem zaudējumiem iepriekš izmaksātas, bet citi zemnieki, kuriem pļavas otrpus minētā ceļa, palikuši bešā.

Eksports turpinās pieaugt arī nākotnē
LETA  05/15/05    Lielais Latvijas eksporta apjoma pieaugums ir rezultāts tam, ka Latvija iestājusies Eiropas Savienībā (ES). Arī nākotnē prognozējams eksporta pieaugums, atzinuši aptaujātie finanšu eksperti. 
Kā ziņots, eksporta apjoms martā pieaudzis par 35,6 miljoniem latu jeb 17,6%, uzzināts Centrālajā statistikas pārvaldē. 
Centrālās statistikas pārvaldes dati liecina, ka 2005.gada martā eksporta vērtība bija 237,4 miljoni latu. Salīdzinot ar iepriekšējo gadu, eksports pieaudzis par 67,9 miljoniem latu jeb 40,1%. Savukārt importa vērtība 2005.gada martā sasniedza 388,9 miljonus latu, kas ir par 76 miljoniem latu jeb 24,3% vairāk nekā iepriekšējā mēnesī un par 69,5 miljoniem latu jeb 21,8% vairāk nekā 2004.gada martā. 
NORD/LB Makroekonomiskās analīzes grupas speciāliste Olga Ertuganova atzina, ka martā varēja novērot pārsteidzoši lielas eksporta plūsmas. Eksporta apjomi vienā mēnesi pieauga par 17,6%. Tāds pieaugums iepriekš tika uzskatīts par labu rādītāju gada laikā. 
Salīdzinot ar pagājušā gada martu, eksports gandrīz dubultojās pateicoties milzīgam ārējam pieprasījumam pēc mehānismiem, elektriskajām iekārtām, pārtikas produktiem, dzērieniem. 
Straujo eksporta attīstību veicina gan augsti Latvijas ekonomikas pieauguma tempi, gan arī zems lata piesaistes kurss. Speciāliste atzīst, ka vēl ir grūti spriest par lata piesaistes ietekmi uz Latvijas ekonomiku, jo ir pagājuši tikai četri mēneši. Šāds piesaistes kurss bijis labvēlīgs eksportētājiem, jo eksportēto preču un pakalpojumu cenas kļuva relatīvi zemas, tādējādi veicinot pieprasījumu no ES valstīm. 
Ertuganova atzīmēja, ka pieaudzis tirdzniecības ar NVS valstīm apgrozījums. Salīdzinot ar 2004. gada martu, eksports uz NVS valstīm pieaudzis par 84,9%, bet imports - par 54,5%. 
Latvijas ražotāju konkurētspējas pieaugums un austrumu kaimiņu ekonomikas uzplaukums pozitīvi ietekmēs Latvijas ārējās tirdzniecības attīstību arī turpmākajos gados, prognozēja Ertuganova. 
AS "SEB Latvijas Unibanka" Tirgus un nozaru analīzes nodaļas vadītājs Andris Vilks īpaši atzīmēja to, ka eksporta pieauguma temps ir straujāks par importa tempu. 
Vilks sacīja, ka ārējo tirdzniecību pozitīvo ietekmēja Latvijas iestāšanās ES, plānveidīgas investīcijas rūpniecībā, kā arī dažādu apstrādes rūpniecības nozaru samērā strauja attīstība. 
Eksportam palīdz Latvijas uzņēmumu spēja ātri pielāgoties mainīgajiem tirgus apstākļiem, pasūtījumu ātra, precīza un kvalitatīva izpilde, kā arī zemas izmaksas. 
Eksportā samazinās kokapstrādes produkcijas un tekstilpreču īpatsvars, aug metālapstrādes, mašīnbūves, ķīmiskās rūpniecības produkcijas, pārtikas eksports. 
Divu gadu laikā milzīga eksporta ekspansija ir veikta Baltijas valstīs, jo Igaunijas un Lietuvas īpatsvars Latvijas kopējā eksportā ir jau sasniedzis 19%, pretstatā 14% 2003.gada sākumā. ES joprojām ir dominējošs eksporta tirgus - ap 80% - un tā tas paliks arī turpmāk. 
Importa pieaugums arī ir iespaidīgs, tomēr pakāpi zemāks nekā eksporta kāpums. Taču tā skaitliskais pārsvars nerūk un tas ir bažu iemesls ekonomistiem, jo ietekmē inflāciju un tekošā konta deficītu. 
Acīmredzot eksporta pieaugums šogad būs ap 30% vai pat lielāks, bet importa - 25-30%, prognozēja Vilks. 

"Forbes" nodokļu slogu Latvijā novērtē kā 16.zemāko pasaulē 
LETA  05/19/05      Vislielākais nodokļu slogs ir Francijā, kamēr zemākie nodokļi pasaulē ir Apvienotajos Arābu Emirātos (AAE), liecina biznesa žurnāla "Forbes" veidotais ikgadējais nodokļu sloga indekss. Latvijā nodokļu slogs ir 16.zemākais starp visām 56 "Forbes" apskatītajām pasaules valstīm.
Francijas nodokļu sloga indekss ir 174,8 punkti, kamēr AAE šis rādītājs ir 18 punkti. Līdztekus Francijai starp valstīm ar visaugstāko nodokļu līmeni ierindojusies arī Ķīna, Beļģija, Zviedrija, Itālija, Polija, Spānija, Argentīna un Grieķija.
Latvijas nodokļa sloga indekss - 91,1 punkts - ir 41.augstākais starp visām apskatītajām valstīm. Zemāks nodokļu līmenis nekā Latvijā ir 15 apskatītajās valstīs, arī tādās kā Īrija, Indonēzija, Malaizija, Krievija, Taivāna un Singapūra.
Augstākais nodokļu līmenis no Baltijas valstīm, pēc "Forbes" aplēsēm, ir Igaunijā, kura ar 100,5 punktu indeksu sarakstā ieņem 35.vietu. Lietuvas indekss ir 97 punkti, kas ir 38.augstākais starp visām apskatītajām valstīm.
"Forbes" nodokļu nastas indekss veidots, ņemot vērā uzņēmumu un iedzīvotāju ienākuma nodokļa līmeni, sociālās apdrošināšanas maksājumus un pievienotās vērtības nodokli.
Pēc "Forbes" datiem, Latvijā peļņas nodoklis ir 53.augstākais, iedzīvotāju ienākuma nodoklis - 45.augstākais un pievienotās vērtības nodoklis - 16.augstākais starp 56 apskatītajām valstīm.
"Forbes" pētījums rāda, ka pēdējā gada laikā nodokļu slogs visvairāk ir palielinājies Polijā un Austrālijā - attiecīgi par 18,2 punktiem un deviņiem punktiem, savukārt vislielākais nodokļu samazinājums ir bijis Norvēģijā - par 11,8 punktiem un Krievijā - par 9,6 punktiem.
Pētījuma autori piebilst, ka pēdējā gada laikā ir saglabājusies nodokļu pazemināšanas tendence, kas bijusi vērojama jau piecus gadus, un to valstu skaits, kurās nodokļu līmenis ir krities, ir lielāks, nekā to valstu skaits, kurās nodokļu slogs ir pieaudzis. 

Mazajiem nodokli tomēr mainīs
Gundega Skagale,  NRA  05/19/05    Finanšu ministrija atbalsta iedzīvotāju ienākuma nodokli kā 2,5% un 7,5% no saimnieciskās darbības apgrozījuma
Skatīšanai valdībā tiek virzīti Finanšu ministrijas (FM) sagatavotie priekšlikumi par fiksēta ienākuma nodokļa ieviešanu mazajiem uzņēmējiem. Tā kā joprojām nav notikusi politiska izšķiršanās, kam un kā piemērot atviegloto nodokļa aprēķināšanas kārtību, nav zināms, kad – šā gada beigās vai 2008. gada sākumā – izlīdzināsies nodokļu likmes.
Pašlaik individuālie uzņēmumi un komersanti maksā 25% iedzīvotāju ienākuma nodokli, kamēr sabiedrības ar ierobežotu atbildību (SIA) un akciju sabiedrības (a/s) maksā divreiz mazāku – 15% – uzņēmumu ienākuma nodokli.
FM paredz vienkāršotu ienākuma nodokļa aprēķināšanu fiziskajām personām ar nelieliem saimnieciskās darbības apjomiem. Peļņas nodokļa aprēķināšanas vienkāršošanas pasākumi, tāpat kā citās Eiropas Savienības dalībvalstīs, netiks attiecināti uz uzņēmējiem, kuri saimnieciskās darbības veikšanai dibina kapitālsabiedrības, kā arī uz fiziskajām personām, kas veic saimniecisko darbību, sniedzot auditora, jurista un citus konsultatīva rakstura pakalpojumus.
Latvijas Darba devēju konfederācija uzskata, ka vienkāršotie nosacījumi ir jāattiecina uz visiem saimnieciskās darbības veicējiem neatkarīgi no viņu izglītības vai profesionālās darbības. Tāpēc no mazo uzņēmēju definīcijas nevajadzētu izslēgt fiziskās personas ar augstāko izglītību, kas sniedz konsultācijas. Pirmām kārtām tas radītu negatīvu stimulu iegūt augstāko izglītību, kas samazina uzņēmējdarbības efektivitāti un līdz ar to uzņēmēju peļņu kopumā. Lai noteiktu nodokļa maksātāju loku, kuriem piemērot vienkāršotu ienākuma nodokļa aprēķināšanas kārtību, ir paredzēts noteikt kvantitatīvus kritērijus – apgrozījuma lielumu un strādājošo skaitu. 
Tiesa, Ministru kabineta komiteja vēl nav vienojusies, kurš no četriem piedāvātajiem fiksētā nodokļa variantiem tiks īstenots. Par to jāizšķiras valdībai. 
1. variants, ko atbalsta arī FM, – iedzīvotāju ienākuma nodokli aprēķina kā 2,5% un 7,5% no apgrozījuma. Šo variantu var ieviest, sākot ar 2006. gadu.
2. variants piedāvā fiksēto maksājumu noteikt kā dažādu rādītāju reizinājumu, ņemot vērā nozares rentabilitātes līmeni valstī, nodarbināto skaitu, kā arī konkrētā mazā uzņēmēja saimnieciskās darbības tehniskos rādītājus u. c. Šo variantu var ieviest, sākot ar 2009. gadu.
3. variants paredz, saglabājot pašreizējos nodokļa aprēķināšanas principus, papildus ļaut samazināt apliekamo ienākumu no saimnieciskās darbības par summu, kas vienāda ar 2% no uzskaitīto izdevumu kopsummas. Šo variantu var ieviest, sākot ar 2006. gadu.
4. variants iesaka fizisko personu ienākumiem no saimnieciskās darbības noteikt iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmi 15% apmērā.
Paredzēts, ka vienkāršoto iedzīvotāju ienākuma nodokļa aprēķināšanas kārtību varēs izvēlēties brīvprātīgi un tā būs jāpiemēro vismaz piecus gadus pēc kārtas. Mazajam uzņēmējam saglabāsies iespēja piemērot pašreizējo iedzīvotāju ienākuma nodokļa aprēķināšanas kārtību. 
Ja tiek atbalstīts otrais piedāvātais vienkāršotas iedzīvotāju ienākuma nodokļa noteikšanas variants, būs vajadzīgi līdzekļi no valsts budžeta. Savukārt, ja tiek atbalstīts pirmais vai trešais variants, papildu izdevumi no budžeta nav nepieciešami. Koncepcijā paredzētais ceturtais risinājuma variants kopumā 2006. gada budžetu ieņēmumus varētu samazināt par 4,24 miljoniem latu.
VID būs jāsagatavo mazajiem uzņēmējiem sistematizēts nepieciešamo dokumentu iesniegšanas grafiks ar dokumentu paraugiem.

Īsumā par biznesu
LETA  05/19/05    
- 20. maijā Ventspils ostas pārvalde plāno parakstīt vienošanos ar jaunveidojamā investīciju projekta ogļu termināļa attīstītāju a/s Baltic Coal Terminal. Termināļa caurlaides spēja būs līdz pieciem miljoniem tonnu ogļu gadā. Termināļa pirmās kārtas noliktavās vienlaikus varēs uzglabāt līdz 240 000 tonnu ogļu. Ventspils tirdzniecības osta ar akmeņogļu pārkraušanu nodarbojas kopš 2000. gada. Pērn Ventspils tirdzniecības osta pārkrāva vairāk nekā 4,3 miljonus tonnu kravu, no tām 3,9 miljonus tonnu akmeņogļu. Kompānijas kravu apgrozījums pērn salīdzinājumā ar 2003. gadu pieauga par 47%, akmeņogļu – par 133%. 
- Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisijas (SPRK) padome vakar (trešdien) nolēma uzsākt a/s Latvijas gāze iesniegtā 2007. gada tarifu korekcijas projekta izskatīšanu pēc būtības. SPRK iepriekš noraidīja LG iesniegto tarifu korekciju 2007. gadam, uzskatot to par neatbilstošu tarifu aprēķināšanas metodikai. Latvijas gāzes lūgtais tarifu pieaugums šogad atkarībā no lietotāja patērētā apjoma plānots par 9–17%, salīdzinot ar patlaban spēkā esošajiem tarifiem. Savukārt no nākamā gada 1. janvāra LG vēlas tarifu pieaugumu par 6–20%, salīdzinot ar 2005. gada otrajā pusē plānotajiem tarifiem. Tarifu pieaugums tiek skaidrots ar dabasgāzes iepirkuma cenas pieaugumu no Krievijas kompānijas Gazprom, kas savukārt ir saistīts ar gāzes cenu izlīdzināšanu Eiropas Savienības valstīs un vispārēju naftas produktu cenu pieaugumu pasaulē.

Dzīvoklī ražota nelegālā programmatūra miljonu vērtībā 
BNS, LETA  05/19/05  Policija kādā dzīvoklī Rīgā, Nīcgales ielā, atklājusi nelegālu Microsoft programmatūras ražotni, kas uzņēmumam nodarījusi aptuveni triju miljonu ASV dolāru zaudējumus. Par šā nozieguma izdarīšanu uz trim diennaktīm aizturēti divi cilvēki. Ierosināta krimināllieta.
Policija informēja, ka ražotnē Microsoft programmatūras nelegālu kopiju ražošana, pavairošana un izplatīšana notikusi rūpnieciskos apjomos ar nolūku izplatīt produkciju ārvalstīs un Latvijā, izmantojot internetveikalu eBay.de. Produkcija izplatīta vairākus gadus un izgatavota tādā kvalitātē, kas deva iespēju likumpārkāpējiem to realizēt kā oriģinālus, saņemot samaksu, kas bija tikai nedaudz mazāka par īstās produkcijas cenu, skaidroja policijā.
Microsoft sabiedrisko attiecību vadītāja Baltijas valstīs Ilze Nagla norādīja, ka uzņēmums patlaban neplāno sniegt tiesā prasību pret aizturētajiem, lai piedzītu nodarītos zaudējumus, bet nogaidīs, kā lieta attīstīsies tālāk. "Lieta ir policijas ziņā," viņa teica un apsveica, ka tā atklāta.
Kā trešdien informēja autortiesību organizācija Business Software Alliance, kopumā datorpirātisma nodarītie zaudējumi Latvijā pērn pieauguši par trim miljoniem ASV dolāru (1,67 miljoniem latu), kopumā pārsniedzot 19 miljonus ASV dolāru (10,58 miljonus latu). Datorpirātisma līmenis pieaudzis par 1%, sasniedzot 58%.

Emīla Gustava Šokolāde startē ārvalstīs
Financenet  05/19/05     Šokolādes veikalu – kafejnīcu tīkls “Emīla Gustava šokolāde” ir nolēmis virzīt
preču zīmi ārvalstīs. Tirdzniecības vietas citviet darbosies uz franšīzes līguma pamata. Visi veikali un kafejnīcas strādās, ievērojot vienotu koncepciju ‑  stilu, dizainu, veidu, kādā produkts tiek pasniegts. Lai padarītu zīmolu vieglāk saprotamu, ārvalstīs tiks virzīts nosaukums "Emihls Gustavs Chocolate".
Kā "Financenet" informēja uzņēmuma ārējo sakaru vadītāja Inese Apse‑Apsīte, pirmās četras tirdzniecības vietas jau šogad plānots atvērt Igaunijas galvaspilsētā Tallinā. “Divu gadu darbības laikā zīmols "Emīla Gustava šokolāde" (turpmāk – "Emihls Gustavs Chocolate") ir kļuvis par vienu no Latvijas vizītkartēm – uzņēmuma ražotā šokolāde ir iecienīts kārums gan pašu mājās, gan ārvalstu viesu vidū.
Sāksim ar Baltijas tirgu un turpināsim ekspansiju gan rietumu, gan austrumu virzienā. Nākamajos gados SIA "Emīla Gustava šokolāde" plāno nostiprināt savas pozīcijas Latvijā, kā arī, attīstot franžīzes tīklu, apgūt Igaunijas, Lietuvas, Somijas, Polijas, Vācijas un Krievijas valstu tirgus,” norāda uzņēmuma īpašniece Zane Bērziņa. 

Kultūrā...

Kultūrziņas
Līvija Dūmiņa, Guntars Pupa, Ita Cērmane,  NRA  05/13/05    
- Mākslas dienas Gaujas ielā. Šodien pulksten 17 Latvijas Mākslinieku savienības apakšstruktūras Akmenstēlniecības mītnē Gaujasiela Gaujas ielā 1 Mākslas dienu akcija Māksla iekrita šodien. Tās ietvaros aplūkojama tēlniecības ekspozīcija LMS Skulptūru dārzā un baudāms muzikāli māksliniecisks pasākums, kas veltīts Mākslas dienām 2005.
- Īsfilmu programma Kinogalerijā. No šodienas Kinogalerijā tiek demonstrēta īsfilmu programma. Līdz 26. maijam katru dienu pulksten 18.30 ir iespēja redzēt četras spēles īsfilmas. Programmā apvienoti trīs režisoru – Aijas Bley, Jāņa Vingra un Ilzes Kungas – darbi, kas tapuši pēdējo divu gadu laikā un ir viņu debijas vai otrās filmas.
- Politiskā teātra nākamās izrādes. Jaundibinātā politiskā teātra Pro et Contra pirmā izrāde – Paula Putniņa lugas Debešķīgā tikšanās sievietībā iestudējums Valentīna Maculēviča režijā – šomēnes vēl skatāma 21. un 28. datumā teātrī Kabata Peldu ielā 19. Lugas pirmizrāde un teātra atklāšana bija 16. aprīlī. Līdz šā gada beigām teātris Pro et Contra vēl plāno iestudēt Fridriha Dīrenmata lugu Hērakls un Augeja stallis, Bertolda Brehta Krietnais cilvēks no Sečuanas, Hanoha Levina Priekameita no Ohaijo un Spēlēju, dancoju 2005 (pēc Raiņa lugas).
NRA  05/16/05    
- Latvijas dziedātāju panākumi. Ar atzinību Latvijas koru kultūrai beidzies starptautiskais festivāls Harmonie par pasaulē lielāko dziedātājciemu dēvētajā Vācijas pilsētiņā Lindenholchauzenē pie Limburgas. Festivāls risinājās no 5. līdz 9. maijam un pulcēja ap pussimt valstu 230 koru un folkloras kopu. Draudzīgā sacensībā labākie šoreiz izrādījās ASV un Zviedrijas dziedātāji, bet, piemēram, jaukto koru kategorijā LU korim Juventus (diriģents Juris Kļaviņš) – otrais zelta diploms.
Sevišķi priecē kultūras pils Ziemeļblāzma tāda paša nosaukuma sieviešu kora, Rīgas 2. mūzikas skolas bērnu kora Strautiņš (abus vada bijusī dzintariete, diriģente Laimdota Ivule) un koklētāju ansambļa Pūt, vējiņi! (vadītāja Gita Andersone) panākumi trīs festivāla kategorijās: folklorā ar instrumentālu pavadījumu – sudraba diploms un naudas prēmija, bērnu koru a cappella dziedāšanā – sudrabs, sieviešu koru kamerstila dziedāšanā ar obligāto skaņdarbu – bronza. Nākamais festivāls Harmonie paredzēts tikai pēc sešiem gadiem. Laika sagatavot jaunus dziesmotus pārsteigumus – vairāk nekā gana.
- Mans Rainis. Noslēdzies jauniešu radošais konkurss Mans Rainis, un sestdien pulksten 11 Raiņa un Aspazijas mājā Baznīcas ielā 30 tiks paziņoti uzvarētāji. Jau tagad zināms, ka īpašu atzinības balvu saņems visi konkursa dalībnieki – tā būs ekskursija pa Raiņa vietām Jūrmalā. Konkursam iesniegtos darbus – kopumā 71 interpretāciju par Raini dzejā, prozā, dramaturģijā un pat diska formātā – vērtēja rakstnieks Roalds Dobrovenskis, literatūrzinātnieks un rakstnieks Valdis Rūmnieks, dramaturgs Jānis Jurkāns, Raiņa un Aspazijas vasarnīcas vadītāja Astrīda Cīrule, Raiņa muzeja Tadenava vadītāja Māra Valtere, Raiņa un Aspazijas mājas vadītāja Gaida Jablovska un Raiņa muzeja Jasmuiža vadītāja Solvita Brūvere.
- Liepājnieku desants Daugavpils stacijā. No šodienas līdz 19. maijam Liepājas Pedagoģijas akadēmijas (LPA) mākslinieku grupa Viens sadarbībā ar Daugavpils universitāti (DU) un Liepājas Kultūras un informācijas centru K@2 Daugavpilī realizēs projektu NON–STOP, informēja LPA Informācijas un sabiedrisko attiecību daļas vadītāja Inga Pūre. Projekts paredz mākslinieciskas aktivitātes – performanci, video, instalācijas, akcijas – Daugavpils dzelzceļa stacijā. Tajā piedalīsies desmit LPA un desmit DU studentu. 17. maijā mākslinieku grupas Viens mākslinieciskā vadītāja, Liepājas māksliniece Aija Druvaskalne-Urdze daugavpiliešiem vadīs lekciju diskusiju Laicīgā māksla publiskā telpā, bet 19. maijā viņa ar referātu Colour and Sound Synthesis as a Method: Artistic Practice, Research and Teaching piedalīsies 4. starptautiskajā konferencē Persona. Krāsa. Daba. Mūzika Daugavpils universitātē. Jāpiebilst, ka pasākums Daugavpils stacijā būs ievads starptautiskajam mākslas projektam NON –STOP, kas notiks Liepājā no šā gada 18. līdz 24. jūlijam, un kurā piedalīsies jaunie mākslinieki no četrām Eiropas valstīm.
- Igaunijas dienas. Piektdien un sestdien Doma laukumā notiks Igaunijas dienas, kuru laikā būs iespēja iepazīties ar mūsu kaimiņvalsts populāriem mūziķiem – folkloras un modernās mūzikas izpildītājiem, ievērojamākajiem un iecienītākajiem tūrisma objektiem, nobaudīt un gatavot igauņu nacionālās virtuves ēdienus un piedalīties dažādos pasākumos. Igaunijas dienu noslēgumā Doma laukumā gaidāms rokkoncerts ar populāru Igaunijas un Latvijas mākslinieku piedalīšanos.
NRA  05/19/05    
- Par norvēģu simfonisko mūziku. Šodien pulksten 17 Ziemeļu Ministru padomes birojā Marijas ielā 13/3 Ziemeļu pavasara programmā profesora Borisa Avrameca priekšlasījums Norvēģu simfoniskā mūzika – cikla Ziemeļu mūzikas pēcpusdienas sezonas pēdējā lekcija.
- Starptautiskā NICA konference Rīgā. No šodienas līdz sestdienai Rīgā notiek starptautiskā NICA (Network for Collaboration in Arts) konference Jauna partnerība jaunā pasaulē, kuru organizē Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija un Latvijas Mākslas akadēmija. NICA tika dibināta 1995. gada 8. maijā Berlīnē, un tā iecerēta kā mākslas un mūzikas augstskolu sadarbība bez birokrātiskām struktūrām, biedru naudām, vadības aparāta. Organizācijas darbība balstās uz divpusējiem un daudzpusējiem līgumiem starp dalībvalstu augstskolām, un šo līgumu ietvaros tiek īstenoti dažādi projekti – studentu un pasniedzēju apmaiņa, izstādes, festivāli, konkursi, meistarklases. Turklāt viena vai divas augstskolas brīvprātīgi uzņemas koordinatora funkcijas, reizi divos gados sarīkojot konferenci, kas veltīta kādai noteiktai tēmai. Šā gada konferencē Rīgā piedalīsies mūzikas un mākslas augstskolu rektori un vadības pārstāvji no 11 valstīm.

Juris Georgs Šleiers. 4.VIII 1917. Petrograda— 15.V 2005. Stokholma 
Viesturs Vecgrāvis,  NRA  05/18/05     Mūžības ceļos aizsaukts Juris Šleiers, viens no ievērojamākajiem izdevējiem XX gadsimta latviešu grāmatniecībā. Sešdesmit gadi no viņa mūža astoņdesmit septiņiem pavadīti, godam turpinot Anša Gulbja, Helmāra Rudzīša, Valtera un Rapas iedibinātās grāmatizdošanas tradīcijas.
No šiem sešdesmit gadiem tikai desmit viņš strādāja Latvijā, savā Tēvzemē, taču būtībā viss viņa mūžs bija veltīts Latvijai, tās kultūrai, tās literatūrai. No latviešu grāmatizdošanas visaugstākajiem sasniegumiem nekad un neviens nevarēs izsvītrot Jura kopīgi ar viņa dzīvesbiedri Dagniju trimdā izdotos kapitāldarbus — Latvijas vēsturi desmit sējumos, Latvijas mākslas vēsturi piecās grāmatās, trimdas grāmatu bibliogrāfiskos rādītājus piecos sējumos. Tie mūsdienu izpratnē ir apgāda Daugava zīmols, kas nu jau ieguvis leģendāru veidu. Trimdā Daugava izdeva ļoti nozīmīgo Parnasa sēriju. Tajā brīvajā pasaulē dzīvojošie tautieši varēja jau 40.—50.gadu mijā lasīt latviski tulkotus A. de Sent-Ekziperī, A.Žida, E.Hemingveja, H.Heses, Dž.Orvela darbus. Latvijā tie tika izdoti tikai 60.—70.gados, bet A.Žids un Dž.Orvels — tikai , kad sākās atmoda. Pie Jura un Dagnijas izcilākajiem veikumiem pieder arī E.Ādamsona, V.Cedriņa, K.Skalbes Raksti. Un kur tad vēl mūsu pēckara liriķi — Veronika Strēlerte, Andrejs Eglītis, kur Andreja Johansona esejas un Angelikas Gailītes, Marisa Vētras un Jāņa Veseļa memuāri.
Kad 90.gadu sākumā mūžībā aizgāja Dagnija Šleiere, Juris kā vienīgais no trimdas grāmatizdevējiem pārcēlās uz dzīvi Rīgā, dibinādams vēlreiz apgādu, šoreiz jau Latvijas Daugavu.
Tajos gados, kad strādāju par jaunā un vienlaikus vecā apgāda vadītāju, Juri paspēju iepazīt tuvāk. Viņa stājā un runas manierē jautās Franču liceja gados gūtais šarms, korektums, arī asprātīgums, bet par visu vairāk man simpatizēja Jura mīlestība pret franču kultūru un literatūru. Tas, ka jaunā Daugava Latvijā izdevusi tik daudz franču autoru darbu, ir Jura nopelns. Franču literatūra, īpaši Voltērs bija Jura literatūras izpratnes pamatā. Taču viņu saistīja arī Albērs Kamī, Žans Pols Sartrs.
Nevar neminēt Jura toleranci — nekad viņš nerunāja paceltā balsī, vienmēr līdz galam uzklausīja citu viedokļus, pat ja tie viņam šķita garlaicīgi vai pārāk kategoriski. 
Juris Šleiers bija pārliecināts par Latvijas neizbēgamu iekļaušanos Eiropas tautu saimē, dzirdot skeptiskus vārdus, harmoniskā gaišumā apgalvoja: "Pēc desmit divdesmit gadiem mūsu valsts būs krāšņa, darbīga un demokrātiska."
Jurim patika smieties. Ne velti viņš ļoti augsti vērtēja delartisko komēdiju un Blaumaņa Skroderdienas Silmačos. Taču visbiežāk viņš brīžos, kad viss nenotika, kā cerēts, citēja Eriku Ādamsonu: "Kad mani vajā neveiksmes,/ Kad man kā seskam slazdā klājas,/ Tad paciešos, jo zinu es,/ Tas Kungs ar mani rotaļājas".

Citādā ziņā...

Veicina pilsonības iegūšanu
Evija Cera,  NRA  05/13/05    Ar koledžas audzēkņu uzņēmību palielina pilsonības ieguvēju skaitu Olainē.
Olaines Mehānikas un tehnoloģijas koledžas audzēkņu īstenotais projekts par pilsonības iegūšanas veicināšanu Olaines pilsētas iedzīvotāju vidū nesis augļus – naturalizācijas iesniegumu skaits trīskāršojies.
"Jau sen domāju par pilsonības iegūšanu, taču trūka pārliecības, ka to varu," Neatkarīgajai atzīst bibliotekāre Nadežda Fomina, kura, tieši projekta veicēju pamudināta, uzrakstīja pieteikumu naturalizācijai. Savu audzēkņu un kolēģu iedrošināta, to izdarīja arī koledžas direktora vietniece Gaļina Abrosina, kura par lielāko kavēkli, kas līdz šim traucējis izpildīt pilsonības iegūšanai nepieciešamās prasības, min laika trūkumu. Abas kundzes jau sekmīgi nokārtojušas naturalizācijas pārbaudījumus. "Es biju apvainojusies uz eksaminācijas komisiju, ka pārbaudījums bija tik viegls," ar smaidu atceras G. Abrosina. "Man gan vēsturi vajadzēja kārtīgi pamācīties," viņai iebilst N. Fomina, uzsverot, ka ar latviešu valodu neesot bijis nekādu problēmu.
G. Abrosina eksāmenus kārtojusi Rīgā un atceras satraukuma pilnas četras stundas, kuras vajadzējis gaidīt starp pārbaudījumu daļām. "Jelgavā viss notika raiti, bet uztraukums bija un sviedri tecēja," savā pieredzē dalās N. Fomina. Tagad abas ar nepacietību gaida Latvijas pilsoņa pases saņemšanu, sūrojoties, ka tas notiek tik gausi. "Gribas ātrāk radiniekiem parādīt, vēlējos vasarā kaut kur aizbraukt ar jauno pasi, bet laikam nesanāks," viņas stāsta. Uz jautājumu, kā jūtas "bez piecām minūtēm Latvijas pilsones", G. Abrosina atzīst, ka nekādu pārmaiņu nemana. "Es gan izjūtu atvieglojumu – bija problēma, bet nu vairs nav," ar gandarījumu saka N. Fomina.
Viņas min, ka koledžas audzēkņu veiktais projekts sakustinājis Olaines iedzīvotājus un daudzi iesnieguši pieteikumus pilsonības iegūšanai. To Neatkarīgajai apliecina arī Naturalizācijas pārvaldes (NP) projektu koordinatore Sigita Jankovska-Odiņa: 2004. gada laikā no Olaines iedzīvotājiem saņemti 125 pieteikumi naturalizācijai, bet 2005. gada janvārī – martā (projekta īstenošanas laikā) – 97. "Olainē, kur dzīvo 40 procentu nepilsoņu, šāds projekts bija ļoti svētīgs," atzīst NP pārstāve.
"Pilsētā vairāk dzirdama krievu valoda, domājām, ka kaut kas lietas labā jādara," piedalīšanos NP konkursā Ceļā uz pilsonisku sabiedrību pamato viens no projekta īstenotājiem Jānis Vaļēvičs. Projekta laikā veikta iedzīvotāju anketēšana (izrādījies, ka cilvēkiem vismazāk informācijas ir par priekšrocībām, kādas ir Latvijas pilsoņiem), ziemas spelgonī notikušas informācijas dienas, kurās dalīti informatīvi bukleti par svarīgākajiem naturalizācijas jautājumiem, sarīkoti četri semināri. "Seminārus apmeklēja 90 cilvēku, un 22 uzreiz iesniedza pieteikumus par naturalizēšanos," piebilst Inese Rukmane. Par galveno projekta panākumu gan jaunieši, gan projekta vadītāja skolotāja Alla Imanta atzīst Informatīvā kabineta atvēršanu, kur reizi mēnesī ieradīsies NP pārstāvis, lai olainiešiem sniegtu nepieciešamo informāciju par pilsonības iegūšanu.
Koledžas audzēkņi pirmo reizi īstenojuši tik nopietnu projektu, un tagad domā, kā iesākto turpināt. Jānis pieļauj, ka varētu nākamgad veikt līdzīgas aktivitātes, bet Inese stāsta, ka saņemts piedāvājums no Eiropas Kultūras fonda pretendēt uz finansējumu sabiedrības integrācijas veicināšanas projektiem. Olaine, kurā dzīvo 61 procents cittautiešu, šāda projekta īstenošanai, pēc meitenes domām, būtu ideāla vieta.

Latvijā pērn 58,7% vēzis atklāts pēdējās stadijās 
Solvita Smiļģe, Diena  05/13/05   2004.gadā Latvijā vēzis diagnosticēts 9687 cilvēkiem. Kopumā pēdējā desmitgadē saslimušo skaits palielinājies par 19,5%, mirušo par 16,7%. "Daži šos ciparus sauc par dramatiskiem, taču es teiktu, ka līdz dramatismam mums vēl patālu," šonedēļ apkopoto statistiku komentē Latvijas onkoloģijas centra valdes locekle Ludmila Eņģele. Daktere skaidro — jo valstī kvalitatīvāka medicīniskā aprūpe, jo augstāka saslimstība. Tādēļ šos ciparus var tulkot arī kā labākas diagnosticējošās aparatūras pieejamību un cilvēku informētību, kā rezultātā vēzis vairāk tiek atklāts. Ja to neņemtu vērā, tad varētu uzskatīt, ka, piemēram, Vidusāzijā cilvēki ar vēzi neslimo gandrīz nemaz, bet Skandināvijā slimo vairāk nekā Latvijā. 
Trauksme ir jāceļ citā virzienā, jo īstais atskaites punkts ir mirstība, nevis saslimstība. Latvijā pagājušajā gadā 58,7% saslimušo vēzis atklāts faktiski neārstējamā 3.—4.stadijā. Iemesli — diagnostika nav pieejama visiem, daļa mediķu ir nekompetenti, cilvēki neārstē hroniskās kaites, pie ārsta nav bijuši pat 20 gadus. Taču labā ziņa ir tā, ka no 1.aprīļa valsts riska grupām, cilvēkiem pusmūžā, apmaksā izmeklējumus agrīnai krūts, prostatas un resnās/taisnās zarnas vēža atklāšanai. Nākotnē tas varētu samazināt mirstību no šiem audzējiem.

Dzimumu vienlīdzības ziņā Latvija 11.vietā pasaulē
LETA  05/16/05    Dzimumu nevienlīdzība vismazāk jūtama ir Zviedrijā un citās Ziemeļeiropas valstīs, savukārt vislielākā nevienlīdzība pastāv tādās valstīs kā Ēģipte, Turcija un Pakistāna, liecina pirmdien publiskotais Pasaules ekonomikas foruma (WEF) pētījums. Latvija WEF veidotajā dzimumu vienlīdzības reitingā ieņem 11.vietu pasaulē, apsteidzot gan kaimiņvalstis Lietuvu un Igauniju, gan lielāko daļu Eiropas Savienības (ES) valstu.Arī Saeimas Dzimuma līdztiesības komisijas priekšsēdētāja Ināra Ostrovska uzskata, ka Latvijā ir ļoti toleranta attieksme attiecībā pret sievietēm. "Vienīgi, kur mums ir problēma, tā ir nevienlīdzīgā darba samaksa," pauda politiķe, gan atzīstot, ka tā ir problēma gandrīz visā Eiropā. 
No Rietumeiropas Latvijā vēlas uzspiest feminisma principus, tomēr šī kustība Latvijā nav tik spēcīga, kā piemēram, Vācijā vai Zviedrijā, norādīja deputāte, pēc kuras domām, "feminisms nav tas labvēlīgākais, kas attīsta ģimenes kopību". 
Savā pirmoreiz veiktajā pētījumā par dzimumu vienlīdzību dažādās pasaules valstīs WEF ir ietvēris pavisam 58 valstis, tai skaitā visas 30 Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (OECD) valstis. Pētījumā ir izvērtēti pieci kritēriji, tai skaitā ekonomiskā līdzdalība - iespēja saņemt vienādu samaksu par vienādu darbu, ekonomiskās iespējas - pieeja darba tirgum, politiskās iespējas - sieviešu pārstāvniecība varas struktūrās, izglītības iespējas, kā arī veselība un labklājība. 
WEF sarakstā pirmās piecas vietas ir ieņēmušas Skandināvijas valstis - Zviedrija, Norvēģija, Islande, Dānija un Somija, kurās dzimumu nevienlīdzība ir vismazākā. Šīs valstis raksturo skaidri izteikta liberāla sabiedrība, valdības darba atklātība un caurskatāmība, kā arī sociālās drošības struktūra, kas nodrošina atbalstu vismazāk aizsargātajām iedzīvotāju grupām. 
Lai gan nevienai no valstīm vēl nav izdevies pilnībā likvidēt dzimumu nevienlīdzību, Ziemeļvalstis ir šajā jomā guvušas vislielākos panākumus un piedāvā pārējai pasaulei izmantojamu modeli, norāda pētījuma autori. Īpaši augstus rādītājus Ziemeļvalstis ir sasniegušas veselības, labklājības un izglītības sfērās, kā arī sieviešu līdzdalībā varas struktūrās. 
WEF saraksta pirmajā desmitniekā ir ierindojušās arī tādas valstis kā Jaunzēlande, Kanāda, Lielbritānija, Vācija un Austrālija. Latvija dzimumu vienlīdzības reitingā ir ieņēmusi augsto 11.vietu, apsteidzot gan kaimiņvalstis Lietuvu un Igauniju, gan lielāko daļu pārējo Eiropas Savienības (ES) valstu. 
Latvijas dzimumu vienlīdzības indekss septiņu punktu sistēmā ir 4,60, kamēr līdere Zviedrija ir saņēmusi 5,53 punktus. Lietuva ar 4,58 punktiem ieņem 12.vietu, bet Igaunija ar 4,47 punktiem - 15.vietu. 
Tai pašā laikā tādas attīstītas Rietumeiropas valstis kā Luksemburga un Šveice WEF dzimumu vienlīdzības reitingā ieņem tikai attiecīgi 26. un 34.vietu. Pētījuma autori norāda, ka Šveicei ir labi rādītāji veselības aizsardzības un labklājības jomās un salīdzinoši augsta sieviešu līdzdalība varas struktūrās, ja ņem vērā to, ka sievietes tiesības balsot nacionālajās vēlēšanās ieguva tikai 1971.gadā. Tomēr sieviešu ekonomiskās vienlīdzības jomā Šveice tālu atpaliek no citu attīstīto valstu rādītājiem. 
Salīdzinoši zemās pozīcijās WEF reitingā ir arī tādas attīstītas Rietumvalstis kā ASV - 17.vieta un Japāna - 38.vieta. Savukārt strauji augošā Ķīna reitingā ir ieņēmusi 33.vietu, kas ir augstākā starp Āzijas valstīm. Krieviju WEF ir ierindojusi 31.vietā. 
Vislielākā dzimumu nevienlīdzība pastāv tādās valstīs kā Ēģipte, Turcija, Pakistāna un Jordānija. Šīs valstis septiņu punktu sistēmā ir saņēmušas mazāk nekā trīs punktus. 

Latvijas iedzīvotāji maz laika velta fiziskām aktivitātēm
LETA  05/15/05    Aptuveni divas trešdaļas Latvijas iedzīvotāju neatvēl pietiekami daudz laika fiziskām aktivitātēm, liecina Veselības veicināšanas valsts aģentūras Latvijas iedzīvotāju veselību ietekmējošo paradumu pētījums par 2004.gadu. Lielākā daļa pētījuma laikā aptaujāto jeb 35,5% sieviešu un 32,5% vīriešu atzinuši, ka ar fiziskiem vingrinājumiem nodarbojas dažas reizes gadā.Divas līdz trīs reizes mēnesī vingro 9,7% sieviešu un 8,4% vīriešu. Reizi nedēļā ar sportu nodarbojas 16,1% sieviešu un 11,2% vīriešu. 
Savukārt 16% vīriešu un 8,5% sieviešu katru dienu vismaz 30 minūtes nodarbojas ar fiziskiem vingrinājumiem. Četras līdz sešas reizes nedēļā fiziskām aktivitātēm nododas 6,2% sieviešu un 7,8% vīriešu, bet divas līdz trīs reizes nedēļā - 16,4% sieviešu un 19% vīriešu. 
7,6% pētījuma laikā aptaujāto sieviešu un 5% aptaujāto vīriešu norādījuši, ka ar fiziskajām aktivitātēm nedrīkst nodarboties slimības dēļ. 
Pētījums veikts, īstenojot FINBALT un Pasaules Veselības organizācijas CINDI veselības monitoringa projektu. 

Latvijas hokeja izlase Rīgā spēlēs vienā apakšgrupā ar Čehiju, Somiju, Slovēniju 
LETA  05/17/05     Pasaules hokeja čempionātā augstākajā divīzijā, kas 2006.gadā norisināsies Rīgā, Latvijas izlase būs vienā apakšgrupā ar Čehiju, Somiju un Slovēniju, noskaidrojās šodien Mazajā ģildē notikušajā izlozē.
Latvija, Čehija, Somija un Slovēnija spēlēs A apakšgrupā. B apakšgrupā būs Zviedrija, Šveice, Ukraina un Itālija, C apakšgrupā - Slovākija, Krievija, Baltkrievija un Kazahstāna, bet D apakšgrupā - Kanāda, ASV, Dānija un Norvēģija.
Ja Latvija savā apakšgrupā ierindosies triju labāko komandu vidū, grupu turnīra nākamajā kārtā tai nāksies mēroties spēkiem ar trim spēcīgākajām izlasēm no D apakšgrupas.
Izlozē 16 komandas bija sadalītas četros grozos. Pasaules čempionātā, kura rīkošana 2006.gadā uzticēta Latvijai, katrā apakšgrupā būs četras komandas jeb viena no katra groza.
Latvija bija trešajā grozā - kopā ar Ukrainu, Baltkrieviju un Dāniju. Pirmajā grozā bija Kanāda, Zviedrija, Čehija un Slovākija, otrajā - Krievija, ASV, Somija un Šveice, bet ceturtajā - Kazahstāna, Slovēnija, Norvēģija un Itālija.
Pasaules čempionātā katrā apakšgrupā komandas noskaidros trīs labākās, kas iekļūs grupu turnīra nākamajā kārtā, bet ceturtās vietas ieņēmušās vienības cīnīsies par palikšanu pasaules spēcīgāko izlašu vidū.
Nākamajā kārtā tikušās izlases tiks sadalītas divās apakšgrupās - katrā sešas komandas. No katras apakšgrupas četras labākās, sākot ar ceturtdaļfinālu, izslēgšanas jeb "play off" mačos noskaidros čempionāta uzvarētāju.
Kā ziņots, par 2005.gada pasaules čempioni pagājušajā svētdienā kļuva Čehijas izlase, kas ar 3:0 finālmačā uzvarēja Kanādu. Bronzas medaļas tika krieviem, kas spēlē par trešo vietu ar 6:3 pieveica zviedrus.Latvijas izlase šogad pasaules čempionātā ierindojās devītajā vietā. Pamatturnīrā Latvijas izlase savā apakšgrupā ierindojās trešajā vietā, pirmajās spēlēs ar 4:6 un 1:3 piekāpjoties attiecīgi Kanādai un ASV, bet trešajā spēlē ar 3:1 uzvarot Slovēniju.
Nākamajā kārtā Latvijas izlase ar 3:0 pieveica Ukrainu, pēc tam cīnījās neizšķirti 0:0 ar Somijas valstsvienību, bet izšķirošajā spēlē par iekļūšanu ceturtdaļfinālā ar 1:9 cieta sagrāvi spēlē ar Zviedriju. 

Septiņkalnē atklāj jaunu pilskalnu
Anna Rancāne,  Diena  05/19/05     7—8 metrus augstais pilskalns varētu būt attiecināms uz vēlo dzelzs laikmetu.
Netālu no dzelzceļa stacijas Rēzekne–2, par ES Phare programmas naudu izremontētās, trokšņainās Jupatovkas ielas malā skatam piepeši paveras savāds kapsētas kurgāns. Tā nogāzes ir tik stāvas, ka metālkalumos darinātie īpatnējie kapu krusti, šķiet ievijas pašās debesīs. Tikai pateicoties apkārtējo sādžu iedzīvotāju drosmei, pirms 45 gadiem izdevās pasargāt Ratinīku katoļu kapus no iznīcināšanas, bet šopavasar veiktā arheoloģiskā izpēte ļauj secināt, ka te, vienā no Rēzeknes septiņiem pakalniem, straujās Rēzeknes upes krastā, ir bijis IX—XII/XIII gs. latgaļu pilskalns.
Maija pēcpusdienā Ratinīku kapu kalnā bagātīgi zied gaiļbiksītes, pa pusaizaugušajiem kapu celiņiem ragus slaista vīngliemeži. Rēzeknes novadpētnieks, a/s Rebir darbinieks Pāvils Ratinīks, kas pirmais pievērsa arheologu uzmanību tam, ka šajā vietā varētu būt pilskalns, stāsta, ka jau bērnībā dzirdējis veco Ratinīku sādžas ļaužu nostāstus — šo kalnu senos laikos karotāji ar rokām sabēruši virs sava biedra kapa. Pirms 1903.gadā te ticis uzbūvēts dzelzceļš, sādžas ļaudis ap kalnu pļāvuši sienu. Uz vecākā pieminekļa, kas saglabājies līdz šim laikam, rakstīts 1870.gads, bet salauzto čuguna krustu pamatnes un aizaugušas kopiņas liecina, ka te ir bijuši vēl senāki apbedījumi. Pārsteidz dīvainie, nekur citur Latgalē neredzētie metālkaluma krusti ar etnogrāfiskām zīmēm, kas esot kalēja kaldināti pagājušā gadsimta trīsdesmitajos gados. 
Kalna dienvidrietumu pakājē 1944.gadā tikuši rakti kaujās kritušie padomju karavīri. Kad piecdesmito gadu beigās tie pārapbedīti brāļu kapos, pilsētas vadība gribējusi kapsētu nolīdzināt, lai veiktu mikrorajona izbūvi. Daļa no kapu kalna tā arī norakta ar buldozeru, lai uzbūvētu Jupatovkas ielu. 1959.gadā kapos apbedīta P.Ratinīka vecāmāte, lielā tautas dziesmu un teiku zinātāja Eleonora Ratinīks. "Toreiz manu tēvu izsauca uz izpildkomiteju un pateica — roc tu to savu veceni ārā, jo kapi tiks nolīdzināti. Tad Ratinīku, Kleperovas un Meļņevas sādžu iedzīvotāji sadumpojās un sāka vākt parakstus kapu aizstāvībai. Bijušā represētā Helēna Marks sastādīja un kaligrāfiskā rokrakstā uzrakstīja vēstuli, ko aizsūtīja gan Latvijas, gan PSRS kultūras ministrijai. Beigu beigās vietējai varai tika dots rīkojums — jaunus apbedījumus aizliegt, bet kapus saglabāt." Kapi visu laiku tikuši kopti, notikuši arī kapusvētki, bet atmodas laikā apbedījumu aizliegums atcelts. Tomēr P.Ratinīks atzīst, ka visu laiku mēģinājis atrast pierādījumus, ka šis kalns ir unikāls vēstures piemineklis, cilvēka rokām radīts, saudzējams un aizsargājams.
Novadpētnieks sācis meklēt ziņas par Latgales pilskalniem, sarakstīties ar arheologu, kultūras teorijas zinātnieku un Kultūras akadēmijas profesoru Juri Urtānu. Sarakstē noskaidrojies, ka bijušās Pieminekļu valdes arhīvā tomēr ir īsi minēts, ka arheologs Rauls Šnore 1935.gada 12.augustā ziņojis, ka Rēzeknē, iepretim dzelzceļa stacijai pie Rēzeknes upītes atrodas cilvēka roku samests uzkalniņš — milzīgs, apaļš kurgāns. Kā spriež J.Urtāns, šķiet, ka vēlākos laikos neviens arheologs šo vietu tā arī nav apmeklējis. 
2005.gada 30.aprīlī arheologu ekspedīcija apmeklēja Ratinīku kalnu un atrada ap 40 —50 cm biezu kultūrslāni, māla trauku lauskas un slīpējamā akmens fragmentu. "Es tur visu mūžu esmu staigājis, neko neredzēju, bet Urtānam ir tāda arheologa acs, ka uzreiz pamanīja kultūrslāni un vienu lausku atrada pat zemes virspusē," sajūsmināts stāsta P.Ratinīks. 
Kā secina J.Urtāns, spriežot pēc atrastajām ripas keramikas lauskām, šis 7—8 metrus augstais pilskalns varētu būt attiecināms uz vēlo dzelzs laikmetu. Jaunatklātais pilskalns atrodas ne sevišķi tālu no Rēzeknes pilskalna, uz kura vēlāk uzbūvēta Livonijas ordeņa pils. Iespējams, abi šie latgaļu pilskalni ir pastāvējuši vienlaikus. 
Kā Dienai pastāstīja J.Urtāns, jauni pilskalni pēdējos gados tiek atrasti reti, pa vienam atklājumam trīs četros gados. Esot vērojama interesanta sakritība — visbiežāk tos atrodot kādos tautai kritiskos brīžos, iespējams, tieši tad cilvēki sāk vairāk ielūkoties savā pagātnē. Lai arī Ratinīku pilskalns lielākoties jau zaudējis savu sākotnējo veidolu, tomēr vēl esošā kultūrslāņa un mākslīgā pārveidojuma pazīmju dēļ būtu valsts aizsargājams kā vietējās nozīmes arheoloģijas piemineklis, bet vēl esošā netraucētā kultūrslāņa aizsardzības nodrošināšanai nepieciešams ierobežot vai noliegt jaunu apbedīšanu kalna vēl nesapostītajās nogāzēs.
Rēzeknes Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspektore Ināra Juškāne domā, ka šis atradums varētu piesaistīt pilsētai tūristus. Ekskursanti parasti interesējoties, kur atrodas slavenie Rēzeknes septiņi pakalni, taču pilsētas reljefs ir tik kalnains, ka tos ir grūti precīzi noteikt. "Vismaz tajās virsotnēs, kuras mēs zinām, būtu jāierīko piemiņas zīmes, un Ratinīku pilskalns būs viena no tiem," saka I.Juškāne.
***
Pilskalni
- Latvijā oficiālā valsts aizsardzībā ir 471 pilskalns
- Pēc Otrā pasaules kara no jauna atrasti ap 50
- Līdz šim jaunākais atradums — 1999.gadā, Daugavpils rajona Demenes pagastā.
Kā pazīt pilskalnu?
Pilskalna pazīmes: mākslīgs, cilvēka rokām radīts veidojums ar plakanu virsmu, vaļņi vai grāvji, terases, kultūrslānis

Lielie taisnības cīnītāji 
Anda Līce, rakstniece,  Diena  05/19/05    Es šad tad saņemu vēstules un uzklausu telefonzvanus, pēc kuriem vārda tiešā nozīmē sāk trūkt gaisa. Un tad es domāju — kā tie rakstītāji un zvanītāji dzīvo? Cik bieži viņiem uznāk vajadzība atvemt žulti? Acīmredzot ar to, ko izspļauj mājās, skatoties televīzijas ziņas, nav gana. Tad viņi nolūko kādu, kas vislabāk atbilst priekšstatiem par adatu spilventiņu, un dur iekšā. Tā var būt kāda persona, reizēm — visi un viss. 
Mēs savu reizi katrs esam ar kaut ko nemierā, jo nejēdzību ir papilnam. Ar tām var pierakstīt palagus. Bet kāda jēga? Kam mēs taisāmies iesniegt slikto lietu sarakstu, vai Dievam? Viņam nav mūsu sastrādātais jālabo mūsu vietā. Pats dīvainākais, ka žultaino vidū ir arī tie, kas sevi dēvē par kristiešiem. Tas, ko viņi teic un raksta, neliecina, ka viņi staigātu mīlestībā. 
Vieni gānās pavisam prasti, citi — literāri asprātīgi, pat spoži. Pirmie tālāk par vēstulēm un telefonzvaniem netiek, otri, izgaršojot savu rūgtumu, caur avīžu slejām iziet "uz masām". Lielie taisnības cīnītāji tomēr nepiedāvā neko lietišķu, kā to vai citu netaisnību novērst. Varbūt tas nemaz neietilpst viņu plānos? Viņi, iespējams, aizietu bojā, ja kādu dienu tiešām notiktu brīnums un visas lietas gan Latvijā, gan pasaulē nostātos savā vietā. No padomju laikiem prātā palikusi kāda karikatūru, zem kuras bija šāds teksts: "Cilvēkam, kurš nolēmis kalnus gāzt, ir kaut kā neērti lūgt saslaucīt gružus." Ap visiem ir kādi gruži. Jautājums, kā es vācu nost savējos? Nekas jau cits patiesībā mums nebūtu jādara. 
Pamēģināsim iztēloties, kādas pārvērtības sāktos ar mums, ja mēs nonāktu tur, kur "viss notiek". Kā mans šā mirkļa hipergodīgums tiktu galā ar kārdinājumiem? Nav jau tā, ka tur visi ir maitas. Sirdsapziņas cilvēkiem, jādomā, nav viegli, no vienas puses redzot, ka viņu spēki ir par vājiem, lai kaut ko mainītu, bet no otras, dzīvot ar vainas apziņu, jo arī pār viņu galvām nāk pārmetumi un lāsti. 
Par kalnu gāšanu atbildīgi ir tikai nedaudzi (Saeima, valdība, prezidente), mēs, pārējie, patiesībā esam gružu slaucītāji, mālu mīcītāji, cepļa dedzinātāji un ķieģeļu pienesēji. Cik godprātīgi mēs to darām, tik stipra sanāk java un ķieģeļi. Taču, ja tiem tur, augšā, šķiet, ka viņu "es" ir lielāks par savu tautu un valsti, tad mēs nākotnes ēku nespēsim uzcelt. 
Ik gadu pavasaris rīko spodrības mēnesi — atsedz visu drazu un tad rāda, kā ar to tikt galā. Pavasaris zemi vienmēr sakopj ar zaļumu. Vai cilvēki spēj sakopt sevi citādi?

Pagājušās 
nedēļas nogale bija saulaina 
un silta – jau šķita, ka beidzot iestājies 
īsts pavasaris... Bet šonedēļ laiks ir ļoti mai-
nīgs – tas mainās ne pa dienām, bet stundām – no 
rīta spīd saulīte, ir silts un jauks, bet pēc pāris stun-
dām, nez no kurienes pēkšņi parādās tumši mākoņi, 
un kur mākoņi, tur, protams, lietus. Un tā jau vai-
rākas dienas, pie tam Latgales pusē līst tik spē-
cīgi, ka upes sākušas pārplūst un dārzos 
izskaloti pirmie sējumi un 
stādījumi.

Anda Jansone, trešdien 18. maijā