K a s   j a u n s   L a t v i j ā ?
N3. 388: 2005. g. 11. - 18. marts

Pašvaldību vēlēšanās...

Politiskajai dzīvei pašvaldībā pastāvīgi seko līdzi katrs piektais iedzīvotājs 
LETA  03/11/05     Politiskajai dzīvei savā pašvaldībā pastāvīgi seko līdzi tikai katrs piektais Latvijas iedzīvotājs, liecina sabiedriskās domas pētījumu centra "SKDS" februārī veiktā aptauja.
Pastāvīgi seko politiskajai dzīvei un notikumiem 21,1% aptaujāto, kopumā tam pievērš uzmanību, kaut arī ne regulāri 37,5%, uzmanību tam tikai īpašos gadījumos pievērš 24,4%, politiskā dzīve pašvaldībā neinteresē 15,4% aptaujāto, bet nespēja atbildēt uz uzdoto jautājumu 1,5% aptaujāto.
Saskaņā ar aptaujas rezultātiem biežāk nekā caurmērā pastāvīgi notikumiem seko līdzi vīrieši, iedzīvotāji, kuri vecāki par 45 gadiem, respondenti ar augstāko izglītību, valsts sektorā nodarbinātie, aptaujas dalībnieki, kuru vidējie ienākumi uz vienu ģimenes locekli mēnesī ir no Ls 46 līdz Ls 85 vai pārsniedz Ls 121, kā arī Latgalē dzīvojošie.
Savukārt politiskā dzīve pašvaldībā biežāk nekā caurmērā neinteresē respondentus vecumā no 18 līdz 34 gadiem, iedzīvotājus ar pamatizglītību, citu tautību pārstāvjus un aptaujātos, kuru vidējie ienākumi uz vienu ģimenes locekli mēnesī nepārsniedz Ls 45.
Aptauja veikta laikā no 18. līdz 28.februārim, aptaujājot 1001 respondentu vecumā no 18 līdz 74 gadiem visā Latvijā. 

Latvijā etniskais balsojums neizbēgams 
Dita Arāja,  Diena  03/11/05     Pirms vēlēšanām partijas ar nacionālo jautājumu aktualizēšanu biedē savus un pretinieku vēlētājus.
Krievi nāk, un latvieši nepadodas — tā potenciālos vēlētājus biedē galēji labējā un kreisā spārna partijas. Krietna daļa vēlētāju uz šiem saukļiem uzķeras, un atkal tiek prognozēts etnisks vēlēšanu balsojums, kad latvieši balso par latviskām partijām, bet cittautieši, lielākoties krievi, par prokrieviskām partijām. Pirms šīm pašvaldību vēlēšanām nacionālo pozīciju aizstāvēšanu balsojumā vēl vairāk uzkarsē krievu skolu aizstāvības štāba neatlaidīgie protesti pret mazākumtautību izglītības reformu. 
"Visvienkāršākais veids, kā cilvēku padarīt nedrošu, ir apdraudēt viņa identitāti. Tas ir ideoloģijas veidošanas mehānisms. Ja viduslaikos vajadzēja saliedēt sabiedrību, pieteica karu kaimiņvalstij, un tas cilvēkus mobilizēja. Abu spārnu ekstrēmisti tagad uz to strādā," domā politologs, integrācijas lietpratējs Reinis Āboltiņš. Šajā gadījumā ar ekstrēmistiem saprotami ne tikai galēji radikālie, piemēram, Klubs 415, Aivars Garda un viņa sekotājas, nacionālboļševiki, bet arī partijas, kas popularitātes reitingu sarakstā ierindojas augšgalā — apvienība Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā (PCTVL) un TB/LNNK. Turklāt, piemēram, PCTVL popularitāti gūst ne tikai kosmopolītiskajā Rīgā, bet arī Latvijas reģionos, piemēram, Liepājā. 
Sabiedriskās politikas centra Providus pētniece, politoloģe Marija Golubeva domā, ka liela ietekme uz vēlētāju ir ne tikai PCTVL izveidotajam krievu skolu aizstāvības štābam, bet arī krieviski rakstošo mediju attieksmei, jo tie vienprātīgi pauž atbalstu reformas pretiniekiem. Savukārt TB/LNNK parādījusies ļoti precīza, tieši tēvzemiešus uzrunājoša priekšvēlēšanu reklāma, kurā vēlētājus brīdina, ka "krievi nāk" un Brīvības iela var pārtapt par uļicu Brivibas. 
Pirms neilga laika LU profesore un Baltijas Sociālo zinātņu institūta direktore Brigita Zepa Dienai prognozēja, ka gaidāmais balsojums, īpaši Rīgā, būs pret mazākumtautības izglītības reformu, jo tā nav atrisināts jautājums, tādēļ veidojas konfliktsituācijas, kas izpaužas politiskajā izvēlē. 
"Pretreformas akcijas ietekmē vēlētājus, un partijas, piemēram, PCTVL un Jaunais centrs, to izmanto aģitācijā," saka M.Golubeva. Līdzīgi TB/LNNK savā kampaņā kā biedējošo izmanto Mazākumtautību aizsardzības konvencijas gaidāmo ratifikāciju, jo norāda, ka ielas atkal var pārdēvēt krievu valodā, pamanījusi politoloģe. Šīs reklāmas, viņasprāt, uzrunā ne tikai reklamējošās partijas elektorātu, bet rosina arī ideoloģisko pretinieku pretreakciju — latviski nacionālajiem balsot par izteikti latviskajām, bet cittautiešiem par prokrieviskajām partijām. 
Etniskais balsojums ir neizbēgams Latvijas demogrāfiskajā situācijā, jo atšķirībā no kaimiņvalstīm Latvijā ir nosacīta divkopienu sabiedrība, kas krieviem un latviešiem liek vēlēšanās ar savu spēku un masu nostādīt otrus pie vietas, uzskata demogrāfs, Starptautiskās migrācijas organizācijas Latvijas biroja vadītājs Ilmārs Mežs. "Priekšplānā tiek izvirzīts sauklis — mums pienākas vara, jo mūsu ir tik daudz. Un cilvēki necenšas rast pragmatiskus risinājumus, bet spiež uz sastāvu," skaidro demogrāfs. 
Partijas nav augušas, un arī tās, kas savu ideoloģiju veidojošo bāzi paplašinājušas ar citiem jautājumiem, piemēram, labklājību, diemžēl uz katrām vēlēšanām galveno uzsvaru mēģina likt uz identitāti. "Tās acīmredzot ir nobažījušās — ja neizmantos identitātes apdraudējuma faktoru, to izdarīs citi un tādēļ vinnēs. Vēlētāji neaudzina partijas, un partijas neaudzina vēlētājus," secina R.Āboltiņš. Viņaprāt, pirms vietvaru vēlēšanām balsotājiem svarīgāk uzzināt, kā deputāta kandidāti domā risināt svarīgus saimnieciskus jautājumus, piemēram, satiksmes sastrēgumus vai būvniecību pilsētā, nevis etniskas lietas, kas uz pašvaldībām tieši neattiecas. Piemēram, mazākumtautību reformu var atcelt tikai likumdevējs, nevis pašvaldība. Tomēr M.Golubeva brīdina, ka nevajadzētu par augstu vērtēt vidējā vēlētāja zināšanas, kurā politikas līmenī tiek pieņemti lēmumi, piemēram, par reformu. Viņa atgādina, ka pašvaldības dala budžetu, arī naudu skolām, un arī tā var ietekmēt izglītību. 
Taču R.Āboltiņš ir pārliecināts, ka labējās partijas nav spējušas sevi pārvarēt un nav uzrunājušas cittautiešu vēlētājus: "Baiļu faktors joprojām ir spēcīgāks par pozitīvo motivāciju. Traģiskākais, ka viņi pat uzsver to, ka viņiem nevajag krievu vēlētāju, tādēļ starpvēlēšanu periodā nestrādā." Bet I.Mežs atgādina, ka vienīgi Latvijas Pirmā partija (LPP) atklāti ir pateikusi, ka uzrunā ne tikai latviešus, bet arī cittautiešus, un šīs vēlēšanas rādīs, vai tādēļ LPP neaizbaidīs savu latviešu vēlētāju. 
Pēc I.Meža domām, Latvijas problēma ir tā, ka šeit ievērojama cilvēku daļa, kas pieder pie mazākumtautības, patiesībā nemaz nevēlas būt minoritāte. Viņš cer, ka ar laiku etniskā balsojuma pozīcijas atslābināsies un motivācija balsot tikai par latviešu vai tikai par krievu partijām mazināsies, bet "tas būs pēc 10—20 gadiem, ne agrāk".
 Rēzeknē par vēlētāju balsu uzpirkšanu aiztur partijas atbalstītājus
LETA  03/11/05     Rēzeknē policija aizdomās par vēlētāju balsu uzpirkšanu šodien aizturējusi divus kādas partijas atbalstītājus, aģentūru LETA informēja Valsts policijas Preses un sabiedrisko attiecību birojā.
Ierosināta krimināllieta pēc Krimināllikuma 90.panta par vēlēšanu tiesību realizēšanas kavēšanu.
Policija neatklāj aizturēto personības.
Rēzeknes pilsētas un rajona policijas pārvaldē aģentūra LETA noskaidroja, ka aizturētie pie vēlēšanu iecirkņa vēlētājiem maksājuši, lai cilvēki savas balsis atdotu par kādu konkrētu partiju.
Abi vīrieši aizturēti uz 72 stundām Kriminālprocesa kodeksa 120.panta kārtībā aizdomās par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu.
Iekšlietu ministra Ērika Jēkabsona (LPP) preses sekretārs Krists Leiškalns aģentūru LETA informēja, ka saistībā ar Rēzeknē konstatēto iespējamo vēlētāju balsu uzpirkšanas gadījumu ministrs atgādina, ka Valsts policija jau kopš 9.marta strādā pastiprinātā režīmā, uzraugot sabiedrisko kārtību un likumību vēlēšanu norises vietās, un ikviens pārkāpums tiks fiksēts un vainīgie saukti pie atbildības.
"Uzraudzība būs stingra un jebkurš pārkāpums tiks fiksēts," sola ministrs. "Demokrātiskā valstī vēlēšanas ir vēlētāju brīvas gribas izpausme, nevis pretlikumīga sacensība balsu pirkšanā."
Centrālās vēlēšanu komisijas priekšsēdētājs Arnis Cimdars nav informēts par vēlētāju balsu pirkšanu. "Par šādu noziedzīgu nodarījumu ir paredzēta kriminālatbildība, un policijas pienākums ir aizturēt vainīgos un savākt pierādījumus," norādīja Cimdars. 

Vēlēšanu iecirknī neiedod visu partiju biļetenusViesturs Radovičs,  NRA  03/12/05     Vienā no Rīgas pašvaldību vēlēšanu iecirkņiem iepriekšējā balsošanā vēlētājiem nav izsniegti Zaļo un zemnieku savienības (ZZS) biļeteni. Kļūmīgajā situācijā vainojama tipogrāfija. Apvienības vadība pieļauj varbūtību noprotestēt vēlēšanu rezultātus, ja šī kļūda pēc pārbaudes izrādīsies būtiska.
Rīdziniece Dace vakar balsot gāja uz 40. iecirkni Rīgas 77. vidusskolā Avotu ielā. Tur viņai iedota kaudzīte ar vēlēšanu biļeteniem, un Dace iegājusi kabīnē izdarīt izvēli. "Kad sāku meklēt partijas biļetenu, par kuru vēlējos balsot, to neatradu. Izgāju no kabīnes un vēlēšanu komisijai teicu, ka man trūkst viena biļetena, neprecizējot kura. Iecirkņa darbiniece uzreiz pārjautāja, vai man trūkst Zaļo un zemnieku savienības biļetena, un iedeva jaunu zīmju komplektu. Tad arī veiksmīgi nobalsoju," stāstīja Dace.
40. iecirkņa sekretāre Dace Miķelsone Neatkarīgajai pastāstīja, ka vakar konstatēta viena brāķa vēlēšanu biļetenu paka: "Visos 50 šīs pakas vēlēšanu zīmju komplektos Zaļo un zemnieku savienības saraksta vietā bija divi Darba partijas saraksti. Kad konstatējām kļūdu, tūlīt plēsām vaļā jaunu paku un devām vēlētājiem jaunus biļetenus." Līdzīgs misēklis bijis vēl vienā Latgales priekšpilsētas iecirknī. Kopumā 40. iecirknī reģistrēti 2600 vēlētāji. Rīgas vēlēšanu komisijas priekšsēdētājs Jānis Siliņš Neatkarīgajai pastāstīja, ka kopumā ar brāķa biļeteniem bijušas piecas pakas, bet tikai viena bija nonākusi līdz vēlētājiem. Biļetenu drukātāji un šķirotāji – tipogrāfija Madonas poligrāfists – trūkstošos biļetenus jau piegādājuši. 
Madonas poligrāfista tirdzniecības vadītājs Ģirts Vrubļevskis Neatkarīgajai atzina, ka misēklis ar biļeteniem tiešām noticis un tā bijusi tehnikas kļūda. 
Centrālās vēlēšanu komisijas priekšsēdētājs Arnis Cimdars par misēkli Rīgas 40. iecirknī uzzināja no Neatkarīgās. Viņš atzina, ka mehāniska vēlēšanu zīmju komplektēšana tipogrāfijā šoreiz ir pievīlusi, un atgādināja par savu ieteikumu – vēlēšanu zīmes iecirkņos šķirot ar rokām. "Protams, starpgadījums 40. iecirknī nenoņem atbildību no tā darbiniekiem. Viņiem vajadzēja zīmes pāršķirot un pārbaudīt. Varbūt citi apgalvo, ka šķirošana ar rokām ir arhaiska metode, bet arī balsis mēs skaitām tikai tādā veidā. Tā ir visdrošāk," piebilda CVK vadītājs.
Saeimas Zaļo un zemnieku savienības frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis Neatkarīgajai atzina, ka par problēmām ar viņa apvienības vēlēšanu biļeteniem nav dzirdējis, bet apsolījās šo informāciju ņemt vērā: "Ja nu pēc vēlēšanām izrādīsies, ka esam saņēmuši 4,9999 procentus balsu, apsvērsim iespēju, balstoties uz pārpratumu 40. iecirknī, vēlēšanu rezultātus pārsūdzēt."
Savukārt Latvijas Juristu biedrības viceprezidents Arvīds Dravnieks uzskata, ka incidents 40. iecirknī nevarētu būt par pamatu vēlēšanu rezultātu pārsūdzēšanai, jo kļūme šoreiz bijusi niecīga un tā nevar atstāt iespaidu uz kopējo vēlēšanu iznākumu. 
Iespēju nobalsot iepriekš pašvaldību vēlēšanās, pirmajās divās dienās jau izmantojuši 44 920 jeb 3,17 procentu vēlētāju, liecina Centrālās vēlēšanu komisijas informācija.
Rīgā vēlēšanas izmaksās Ls 200 000Evija Cera,  NRA  03/12/05     Atbilstoši Pilsētas domes, novada domes un pagasta padomes vēlēšanu likumam vietējās varas vēlēšanas sagatavo un sarīko pilsētu, rajonu, novadu un pagastu vēlēšanu komisijas un vēlēšanu iecirkņu komisijas, bet izdevumus sedz no attiecīgās pašvaldības budžeta. No valsts budžeta pašvaldību vēlēšanām atvēlēts 231 000 latu.
Vēlēšanām galvaspilsētā tērēs vairāk nekā 200 000 latu, Neatkarīgajai skaidroja Rīgas pilsētas vēlēšanu komisijas priekšsēdētājs Jānis Siliņš. No šīs summas vairāk nekā 100 000 latu atvēlēts 158 iecirkņos strādājošo 1490 vēlēšanu komisijas darbinieku atalgojumam. Pēc J. Siliņa aplēsēm, vienai vēlēšanu komisijai, un Rīgā katrā no tām strādā deviņi darbinieki, vēlēšanu laikā algās izmaksā vidēji 410 latu. No valsts noteiktās mēnešalgas – 110 latu – izrēķinot vēlēšanu dienās un priekšvēlēšanu periodā nostrādātās stundas, komisijas locekļi saņemot aptuveni 30 latu (no šīs summas vēl jāatskaita nodokļi), bet komisijas priekšsēdētājs – mazāk par 100 latiem. No vēlēšanām atvēlētā budžeta 37 000 latu iztērēts vēlēšanu biļetenu drukāšanai: to kopsvars pārsniedz 25 tonnas (katrai no 17 partijām sagatavots 360 000 vēlēšanu zīmju). 
Līdzekļi paredzēti arī autotransporta izmantošanai, lai apmeklētu balsotājus mājās, komisijas locekļu ēdināšanai; apmēram 85 lati katram iecirknim atvēlēti izdevumu segšanai par patērēto elektroenerģiju un ūdeni.
Ventspils domes administrācijas vadītāja un vēlēšanu komisijas locekle Mudra Trautmane Neatkarīgajai pastāstīja, ka pašvaldību vēlēšanām rezervēts 26 521 lats. Lielāko daļu no šīs summas tērēs komisijas locekļu atalgojumam, kas, līdzīgi kā iepriekšējās vēlēšanās, ir noteikts 2,23 lati par stundu (ieskaitot nodokļus).
Rēzeknes domē Neatkarīgā uzzināja, ka vēlēšanām apstiprinātā summa ir 15 500 latu, bet galīgie tēriņu aprēķini būs zināmi pēc 20. marta. 2850 latu atvēlēts materiālu sagatavošanai, 1400 latu – pakalpojumiem, 50 latu – vēlēšanu komisijas locekļu komandējumiem, pārējā summa ietver darba samaksu un nodokļus.
Pagastos summas ir krietni pieticīgākas. Cēsu rajona Raunas pagastā vēlēšanu komisijas darbinieku atalgojumam un ēdināšanai, saimnieciskajiem izdevumiem, tipogrāfijas materiāliem, kancelejas precēm kopā tērēs 890 latu, Neatkarīgā uzzināja pagasta padomē. Tukuma rajona Slampes pagastā vēlēšanu sagatavošanai piešķirti 826 lati, no kuriem lielākā daļa – 512 latu – atvēlēti vēlēšanu komisijas algām, 123 lati – sociālā nodokļa nomaksai, bet 186 lati – kancelejas izdevumiem un vēlēšanu zīmju sagatavošanai. Pieci lati atvēlēti telefona sarunām, Neatkarīgo informēja pagasta padomē.
Centrālajai vēlēšanu komisijai (CVK) pašvaldību vēlēšanu sarīkošanai no valsts budžeta piešķirts 231 000 latu, Neatkarīgo informēja CVK priekšsēdētāja palīdze Kristīne Bērziņa. No šīs summas 174 000 latu paredzēts vēlēšanu sagatavošanai un nodrošināšanai, 57 000 latu – vēlētāju sarakstu administrēšanai. CVK šīm vēlēšanām sagatavojusi 10 000 plakātu pie vēlēšanu iecirkņiem, 5000 plakātu par balsošanas kārtību vēlēšanu iecirkņos, 10 000 plakātu par zīmes aizpildīšanu vēlēšanu kabīnēs, nodalījumos, 10 000 faktu lapu pašvaldību dzīvesvietu deklarēšanas iestādēm par kārtību, kādā iespējams nomainīt vēlēšanu iecirkni, 5000 brošūru vieglajā valodā Kā vēlēt? un 8000 likumu un normatīvo aktu brošūru.
CVK sarūpējusi arī vienu miljonu vēlēšanu aplokšņu, 3000 balsotāju sarakstu veidlapu balsošanai vēlētāju atrašanās vietā, 1000 lielās un 2000 mazās balsošanas kastes, arī 1000 balsošanas aizslietņu. Par budžeta līdzekļiem ir sagatavotas un pārraidītas televīzijā un radio reklāmas par pašvaldību vēlēšanām, izveidota mācību filma vēlēšanu komisijām un novērotājiem Balsu skaitīšana, notikuši mācību semināri rajonu un vietējām vēlēšanu komisijām.
Vēlēšanu komisijas pieņem tikai tādus kandidātu sarakstus, kuri iemaksājuši drošības naudu. Tā atkarīga no iedzīvotāju skaita administratīvajā teritorijā: līdz 1000 iedzīvotāju – 50 latu, no 1001 līdz 2000 – 70 latu, no 2001 līdz 5000 – 90 latu, no 5001 līdz 20 000 – 110 latu, no 20 001 līdz 50 000 – 130 latu, ja vairāk nekā 50 000 – 150 latu. Drošības nauda par kandidātu sarakstu Rīgā ir 600 latu. Ja no saraksta attiecīgās domes (padomes) vēlēšanās ir ievēlēts kaut viens deputāts, drošības nauda atdodama iemaksātājiem; ja nav ievēlēts neviens, vēlēšanu komisija drošības naudu ieskaita attiecīgās pašvaldības budžetā.
Pašvaldības budžetā tiek ieskaitīti arī līdzekļi, kurus partijas tērē aģitācijas materiālu izvietošanai. Saskaņā ar Ministru kabineta noteikumiem maksas aprēķināšanas tarifs ir divi lati par vienu aģitācijas materiālu kvadrātmetru mēnesī.  Kolkā pārkāpj vēlēšanu likumu 
Jānis Trops, Zane Zālīte,  Diena  03/12/05     Par rupju vēlēšanu likuma pārkāpumu Centrālās vēlēšanu komisijas (CVK) priekšsēdētājs Arnis Cimdars nosauc 10.martā Kolkas pagastā notikušo gadījumu, kad pagasta vēlēšanu komisija pieļāva balsošanu zvejniekciemā Saunags, ierodoties pie vēlētājiem viņu dzīvesvietā, jo tā rīkoties drīkst tikai vēlēšanu dienā, 12.martā. Konkrētajā gadījumā pagasta vēlēšanu komisija par savu nodomu nebija paziņojusi arī pašvaldībā kandidējošo sarakstu pārstāvjiem, tādējādi nedodot viņiem likumā paredzēto iespēju balsošanas procesu uzraudzīt.
Kolkas vēlēšanu komisijas priekšsēdētāja Eva Frišenfelde Dienai iebilda, ka likumā nav ne tieša aizlieguma, ne atļaujas organizēt balsošanu dzīvesvietās arī trīs dienas pirms oficiāli izziņotajām vēlēšanām. A.Cimdars oponēja, ka tas izriet no paša likuma kopuma. 
Komisija uz Saunagu esot izbraukusi tāpēc, ka pieteikumu balsot mājās saņemts ļoti daudz un tikai 12.martā slikto ceļu dēļ visus apkalpot nebūšot iespējams. Kā Diena noskaidroja, komisija Saunagā ļāvusi balsot ne tikai slimajiem cilvēkiem, bet arī citiem, kas izteikuši vēlēšanos to darīt. Pusmūža vīri Jānis Filoņenko un Rainis Soja atzina, ka viņiem tas bijis vienkārši ērti, jo aiztaupījis braucienu uz pārdesmit kilometru attālo Kolku. "Neviens mūs neaģitēja, par ko balsot, visur, kur vajadzēja, parakstījāmies," sacīja saunadznieki.
E.Frišenfelde apgalvoja, ka komisija šai gadījumā lauku cilvēkiem gribējusi izrādīt pretimnākšanu, turklāt tas viss ticis atbilstoši dokumentos noformēts un tehniski nodrošināts. Savukārt likumību uzraudzīt komisija piedāvājusi pagasta policistam, kurš gan no pavadīšanas atteicies. A.Cimdars šādu rīcību nosauca "par nelietderīgu daiļrades izpausmi", kas vēlēšanu procesā nekādi nav pieļaujama. 
Pašvaldību vēlēšanu iecirkņos Rīgā novērotāji no politiskajām partijām ziņojuši par vairākiem sīkiem pārkāpumiem, kas tūdaļ novērsti, Diena uzzināja Rīgas pilsētas vēlēšanu komisijā. Iecirknī Akas ielā novērotājs no Jaunā laika Jānis Stašāns pamanījis, ka vēlēšanu urna nav apzīmogota no apakšas, līdz ar to tā ir viegli atverama. Pēc tam, kad viņš par to informējis Centrālo vēlēšanu komisiju, problēma esot "nosacīti atrisināta" — kārbas apakšpuse salīmēta un apzīmogota. Tomēr J.Stašāns pauda šaubas par kartona urnu drošumu citos iecirkņos. A.Cimdars iebilda, ka šādas urnas Latvijā tiekot izmantotas vairākus gadus. Taču, ja kaste nav bijusi nostiprināta kā nākas, tā esot iecirkņa darbinieku paviršība.

Šlesers: JL zaudējis iniciatīvu sarunās par koalīcijas veidošanu RD
LETA  03/14/05     Partija "Jaunais laiks" (JL) ir zaudējusi iniciatīvu sarunās par nākamo koalīciju Rīgas domē, apgalvoja Latvijas Pirmās partijas (LPP) līderis Ainārs Šlesers.
Viņš norādīja, ka Tautas partija (TP) un apvienība "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" (TB/LNNK), kā arī Latvijas Pirmā partija (LPP) ir vienojušās vest sarunas starp visām labējām partijām un cer, ka arī JL piedalīsies šajās sarunās uz vienlīdzīgiem nosacījumiem.
Līdz ar to, pēc Šlesera teiktā, JL Rīgas mēra amata kandidāts Aivars Aksenoks ir tikai viens no četriem pretendentiem, kas varētu vadīt potenciālo labējo koalīciju Rīgas domē.
Šlesers uzskata, ka visām četrām partijām ir līdzīgas izredzes vadīt labējo koalīciju, "jo uzvarētāju šajās Rīgas pašvaldību vēlēšanās nav".  

JL rīcība izriasa jau pirmo konfliktu
Diena  03/14/05    Rīgas domes vēlēšanās uzvarējušais Jaunais laiks, kas vēlēšanu naktī uzņēmās iniciatīvu veidot jauno domes koalīciju, riskē zaudēt šīs iniciatīvas tiesības, izvairoties sarunās aicināt valdības koalīcijas partneri Latvijas Pirmo partiju. Protestējot pret šo attieksmi, Tautas partija un TB/LNNK svētdien atteicās ierasties uz plānotajām partiju sarunām un savstarpēji ir tuvinājušās ar LPP. "Es saskatu šeit apzinātu mēģinājumu bremzēt mūsu iniciatīvu. Ja LPP prognozē četras balsis, bet JL 13 mandātus, tad mums bija tiesības izvēlēties sarunu formātu," Dienai sacīja JL mēra kandidāts Aivars Aksenoks, nevarēdams pateikt, kad sarunas tiks turpinātas. 
Saskaņā ar svētdienas vakarā pieejamo informāciju par vēlēšanu rezultātiem kopā ar LPP labējām partijām ir 31 balss no 60.
A.Aksenoks notikušajā vainoja TP, kas "ultimatīvā formā gribēja radikāli mainīt sarunu formātu pēc tam, kad bijām lēmuši trijatā vienoties, kuru partiju vēl sarunās pieaicināt". TP valdes loceklis Gundars Bērziņš savukārt Dienai sacīja — JL būs jāspēj pierādīt, ka viņi var vienot partijas un tas var izrā dīties grūts pārbaudījums, ja jau tagad JL nespējot rēķināties ar visiem valdības partneriem, vienu nostādot atšķirīgās pozīcijās. Neoficiāli tas tiek skaidrots vai nu kā JL mēģinājums valdībā atšķelt LPP no TP, kuras pozīcijas koalīcijā tad vairs nebūtu tik stipras, vai arī ar Parex bankas nosacīto ietekmi, jo tā tiek uzskatīta par vienu no Sergeja Dolgopolova vadītā Jaunā centra atbalstītājiem, bet šo partiju savukārt JL kā pirmo iespējamo partneri koalīcijas kodolam minēja vēlēšanu naktī. 

Pašvaldību vēlēšanu rezultāti citviet Latvijā
Diena/PBLA 03/14/05    Liepājā pašvaldību vēlēšanu uzvarētāja ir pirms vēlēšan ām izveidotā Liepājas partija, otrajā vietā — Tautas partija, trešā — PCTVL. No 14 sarakstiem domē iekļuvuši 8.
Daugavpils domes vēlēšanās visvairāk balsis guvušā partijas Latvijas ceļš un Daugavpils pilsētas partijas apvienotā saraksta pārstāvji jau sākuši sarunas par iespējamo sadarbību ar domē ievēlētajiem politiskajiem spēkiem, informēja apvienotā saraksta līdere, pašreizējā domes priekšsēdētāja Rita Strode. Viņa arī tiek minēta kā ticamākā pilsētas mēra kandidāte.
Lielāko vietu skaitu (3) Latvijas iekārotākajā pašvaldībā Jūrmalā ieguvis Jaunais laiks, apsteidzot iepriekšējo vēlēšanu uzvarētājus LSDSP, kā arī līdzšinējā mēra Jura Hlevicka LPP. Taču, kā liecina neoficiālas sarunas, JL, visticamāk, neizdosies iegūt Jūrmalas mēra krēslu.
Lai arī līdzšinējais Jelgavas mērs Andris Rāviņš (attēlā) bija saistīts ar īsi pirms vēlēšanām uzvirmojušo pilsētas siltumtīklu uzņēmuma iznomāšanas skand ālu, tas nav traucējis viņa pārstāvētajai Zaļo un Zemnieku savienībai (ZZS) iegūt lielāko balsu skaitu. Taču ZZS iegūs tikai četras no 15 deputātu vietām, tādēļ tai būs jāmeklē koalīcijas partneri. No neoficiālām sarunām zināms ir viens — visticamāk, A.Rāviņš arī turpmāk būs pilsētas mērs.
Ventspilī ilgus gadus valdošās, pilsētas domes priekšsēdētāja Aivara Lemberga vadītās politiskās organizācijas Latvijai un Ventspilij (L un V) uzvaru par pārliecinošu var dēvēt tikai, salīdzinot ar citur lielajās pilsētās pie varas bijušo partiju sekmēm. Sīkāka informācija par vēlēšanu rezultātiem atrodama Centrālās vēlēšanu komisijas mājaslapā www.cvk.lv sadaļā “vēlēšanu provizoriskie rezultāti”.  

Notikušas visneapmeklētākās vēlēšanas vēsturē
DELFI  03/14/05    Pašvaldību vēlēšanās Latvijā šogad piedalījusies tikai nedaudz vairāk kā puse balsstiesīgo iedzīvotāju, liecina Centrālās vēlēšanu komisijas apkopotie dati par vēlētāju aktivitāti. Kopumā vēlēšanās piedalījušies 749 710 jeb 52,8% vēlētāju. Tās ir visneapmeklētākās vēlēšanas Latvijas vēsturē, izņemot Eiroparlamenta vēlēšanas.
Virs 60% balsstiesīgo pie urnām devušies tikai divos Latvijas reģionos – Balvu rajonā un Rēzeknē. Vislielāko aktivitāti izrādījuši Balvu rajona iedzīvotāji, kur vēlēšanās piedalījušies 62% jeb 13 027 vēlētāju, bet Rēzeknē nobalsojuši 61,6% jeb 16 105 no reģistrētajiem vēlētājiem. Savukārt visneaktīvākie bijuši jelgavnieki – Zemgales galvaspilsētā pie urnām devušies tikai 44,4% jeb 16 822 vēlētāju. Mazāk par 50% balsstiesīgo vēlēšanās iesaistījušies arī Liepājā (49,8%), Aizkraukles (49,5%), Talsu (49,4%) Dobeles (49%), Bauskas (48,9%), Kuldīgas (47,8%), Saldus (47,1%) un Tukuma rajonā (48,3%). 7.saeimas vēlēšanās 1998.gadā balsoja 69%, 8.saeimas vēlēšanās 2002.gadā ‑ 71,5% vēlētāju. 2001.gada pašvaldību vēlēšanās balsoja 62%, bet 1997.gadā ‑ 57% vēlētāju. Deviņdesmito gadu sākuma vēlēšanās aktivitāte bija vē l lielāka. Mazākā aktivitāte bijusi tikai Eiroparlamenta vēlēšanās, kurās piedalījā s 41,3% balsstiesīgo.
Rīgā pašvaldību vēlēšanās uzvarējusī partija "Jaunais laiks" (JL) iegūst 13 deputātu vietas Rīgas domē. Par JL nobalsojuši 36 253 vēlētaji jeb 18,04% no kopējā vēlēšanās piedalījušos cilvēku skaita. Politisko organizāciju apvienība "Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā" Rīgas domē iegūst deviņas vietas. Par šo politisko spēku nobalsojuši 27 473 vēlē tāji jeb 13,67%.
Tautas partija (TP), kā arī apvienība "Dzimtene", Latvijas Sociālistiskā partija iegūst astoņas vietas Rīgas domē. Par TP nobalsojuši 23 937 vēlētāji jeb 11,91%, bet par "Dzimteni" ‑ 23 161 vēlētājs jeb 11,53%.
Septiņas vietas Rīgas domē iegūst Latvijas sociāldemokrātiskā strādnieku partija (LSDSP), par kuru balsojuši 19 393 vēlētāji jeb 9,65%. 
Sešas vieta iegūst apvienība "Tēvzemei un brīvībai"/LNNK, par kuru nobalsojuši 17 347 vēlētāji jeb 8,63%.
Par partiju "Jaunais centrs" nobalsojuši 14 463 vēlētāji jeb 7,2%. Šī partija Rīgas domē iegūst piecas vietas. Savukārt Par Latvijas Pirmo partiju (LPP) nobalsojuši 11 652 vēlētājs jeb 5,8%. LPP pašvaldībā iegūst četras vietas.
Pārējās partijas nav pārvarējušas 5% barjeru un nav iekļuvušas Rīgas domē. Par Tautas saskaņas partiju nobalsojis 8704 vēlētāj jeb 4,33%, par partiju "Latvijas ceļš" ‑ 6231 vēlētājs jeb 3,1%, par Zaļo un zemnieku savienību ‑ 5659 vēlētāji jeb 2,82%, par Darba partiju ‑ 3699 vēlētāji jeb 1,84%, par "Latvijas kalvi" ‑ 1150 vēlētāji jeb 0,57%, par Kristīgi demokrātisko savienību ‑ 542 vēlētāji jeb 0,27%, par "Mūsu Latviju" ‑ 531 vēlētājs jeb 0,26%, par Sociāldemokrātu savienību ‑ 362 vēlētāji jeb 0,18%, par "Latvijas Jaunatnes partiju" 357 vēlētāji jeb 0,18%. Kopumā Rīgā nobalsojuši 204 054 vēlētāji jeb 52,86% no 385 994 balsstiesīgajiem pilsoņiem.
Rīgā par 60 deputātu vietām cīnījās 852 kandidāti no 17 politisko spēku sarakstiem. 

Jūrmalā apkopoti vēlēšanu rezultāti; vislielāko atbalstu gūst JL, TB/LNNK un PCTVLLETA  03/14/05      Jūrmalā apkopoti provizoriskie pašvaldību vēlēšanu rezultāti visos 17 vēlēšanu iecirkņos, un trīs vietas Jūrmalas domē ieguvusi partija “Jaunais laiks” par kuru nobalsojuši 2 654 vēlētāji, divas vietas ieguvusi apvienība “Tēvzemei un Brīvībai”/LNNK, saņemot 2 014 balsis, un politisko organizāciju apvienība “Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā”, par kuru nobalsojis 1 351 vēlētājs. 
Kā informēja Jūrmalas vēlēšanu komisijas sekretāre Ilona Beitāne, vienu vietu domē ieguvusi Latvijas Pirmā partija (1 261 balsis), Tautas partija (992), Latvijas Sociāldemokrātiskā strādnieku partija (959), "Jūrmala - mūsu mājas" (954), "Mūsu zeme" (833), "Jaunais centrs" (766), vēlētāju apvienība "Dzimtene" (650) un Tautas saskaņas partija (541). 
Šīs dienas laikā varētu būt skaidrs, kuri cilvēki kļūs par domes deputātiem. Kavēšanās saistīta ar problēmām datorsistēmā, kuras vēlēšanu komisija tuvāko stundu laikā sola novērst. 
Kopumā Jūrmalas pašvaldību vēlēšanās piedalījušies 16 346 iedzīvotāju, kas ir 51,96% no Jūrmalā reģistrēto vēlētāju skaita. 
Kā ziņots, uz 15 deputātu vietām Jūrmalas domē šajās pašvaldību vēlēšanās tika izvirzīts 21 partijas saraksts. 
Pašvaldību vēlēšanās rajonu centros lielākais atbalsts TPDELFI  03/14/05      Pašvaldību vēlēšanas rajonu centros lielāko atbalstu guvusi Tautas partija, kura uzvarējusi pusē no centru pilsētām un novadiem, bet republikas pilsētās izteiktā līdera nav, Rīgā uzvarējusī partija “Jaunais laiks” pirmo vietu ieguva vēl tikai Jūrmalā un Aluksnē, vairākos rajonu centros paliekot otrajā vietā, liecina Centrālās vēlēšanu komisijas provizoriskie dati. 
Tautas partija ieguvusi vairāk nekā pusi balsu rajonu centros - Aizkraukles novadā, kur par to nobalsoja 76%, Cēsis (59%), Kuldīgā (67%), Madonā (55%), Talsos (52%), Valkā (86%), Valmierā (53%). Pirmo vietu TP ieguva arī Dobelē (35%), Gulbenē (46%), Limbažos (28%), Ludzā (27%), Preiļos (30%) un Saldu (33%). 
No lielajām pilsētām Liepāja un Ventspilī vēlētāju lielāko atbalstu guvušās līdzšinējo mēru vadītās reģionālās partijas – Liepājā uzvarējusi Ulda Seska Liepājas partija (38%), bet Ventspilī – Aivara Lemberga vadītā “Latvijai un Ventspilij” (72%). Arī Jelgavā uzvarējis līdzšinējā mēra Andra Rāviņa pārstāvētā Zaļo un Zemnieku savienību (ZZS) , par kuru nobalsoja 22,6% pilsētnieku. 
Rēzeknē lielāko atbalstu guvis “Jaunais centrs” ar 31%, bet Daugavpilī - “Latvijas ceļa” un Daugavpils pilsētas partijas saraksts, par kuru savas balsis atdevuši 35,8% vēlētāju. 
“Latvijas ceļš” guvis uzvaru arī Krāslavas novadā – 32%. Savukārt Jauno laiku visvairāk atbalstījuši vēlētāji Alūksnē (30%). Apvienība “Tēvzemei un brīvībai”/LNNK uzvarējusi Balvos (53,7%) un Bauskā (26%). 
Latvijas pirmā partija var svinēt uzvaru tikai vienā pilsētā - Jēkabpilī, kur tās sarakstu atbalstīja 28%. Bet Ogrē un Tukumā pirmo vietu ieņēmušas reģionālās apvienības – “Ogres novadam” ar 31% un “Tukuma pilsētai un novadam” ar 48% balsu. 
Tautas partija ieguvusi otro vietu Liepājā, Alūksnē, Balvos, Jēkabpilī. “Jaunais laiks” bija otrā atbalstītākā partija Aizkrauklē, Jelgavā, Ventspilī, Cēsīs, Dobelē, Gulbenē, Krāslavas novadā, Kuldīgā, Limbažos, Ogrē, Tukumā.
Rīgā pabeigta balsu skaitīšana, par JL nobalsoja 17,99%DELFI  03/14/05     Pabeigta balsu skaitīšana visos Rīgas iecirkņos, un saskaņā ar pēdējiem datiem par Jauno laiku nobalsoja 17,99%, kreiso spēku apvienību “Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā” (PCTVL ieguva 13,6% balsu, bet trešajā vietā ir Tautas partija ar 11,82% balsu, liecina Centrālās vēlēšanu komisijas apkopotā informācija. 
Par patriotisko apvienību “Dzimtene”/Latvijas Sociālistisko partiju nobalsoja 11,54%, par Latvijas Sociāldemokrātisko Strādnieku partiju nobalsoja 9, 51% pilsētnieku, par apvienību “Tēvzemei un Brīvībai”/LNNK 8,56% 
“Jaunais centrs” ieguvis 7,13% balsis, bet Latvijas Pirmā partija 5,77%. Iekļūšanai domē nepieciešamo 5% vēlētāju atbalstu nesaņēma Tautas saskaņas partija (4,3%) , savienība “Latvijas Ceļš” (3,09%) , “Latvijas Kalve” (0.56%), Zaļo un Zemnieku savienība (2,8%), Darba partija (1,81%), Kristīgi demokrātiskā savienība (0,26%), “Latvijas Jaunatnes partija” (0,17%), Sociāldemokrātu Savienība - SDS (0,18%) un “Mūsu Latvijai” 0,26%. 
Labējās partijas koalīciju Rīgas domē veidos četratā 
LETA  03/15/05    Labēji partiju koalīcijā Rīgā netiks iesaistīta kāda no centriskajām partijām, šodien pēc partijas "Jaunais laiks" (JL), Tautas partijas (TP), apvienības "Tēvzemei un Brīvībai"/LNNK (TB/LNNK) un Latvijas Pirmās partijas (LPP) vadītāju tikšanās paziņoja potenciālais Rīgas mēra amata kandidāts Aivars Aksenoks (JL).
Līdz ar to labējās partijas Rīgas domē koalīciju mēģinās veidot, balstoties uz 31 deputāta balsi, opozīcijā atstājot politisko organizāciju apvienību "Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā" (PCTVL), apvienību "Dzimtene" un Latvijas Sociālistisko partiju (LSP), Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju (LSDSP) un partiju "Jaunais centrs" (JC), kurām kopā būs 29 balsis.
Kā ziņots, jau vēlēšanu naktī tika panākta vienošanās par trīs partiju - JL, TP un TB/LNNK - kodola izveidošanu Rīgas domē. Partiju pārstāvji arī konceptuāli vienojās, ka iespējamais Rīgas mēra amata kandidāts ir Aksenoks, bet galīgais lēmums par to tiks pieņemts pēc vēlēšanu oficiālo rezultātu paziņošanas.
Svētdien plānotās partiju turpmākās sarunas tika atliktas, jo TB/LNNK un TP uzskatīja, ka tajās ir jāpiedalās visām četrām labējām partijām kopā. JL uz sarunām nebija aicinājis LPP. 

Balsu skaitītājiem trūkst zināšanuAgnese Margēviča,  NRA  03/15/05     Pašvaldību vēlēšanu rezultātus Rēzeknē apstrīdēs tiesā, un no tās lēmuma atkarīgs, vai nāksies rīkot atkārtotas vēlēšanas. Tehnisku ķibeļu dēļ dati par vēlēšanu rezultātiem dažās pašvaldībās parādījās tikai aiznākamajā dienā pēc balsošanas. Citviet konstatēts, ka vēlēšanu iecirkņos pretēji likumam traktētas biļetenos veiktās atzīmes. 
Partija Jaunais laiks (JL), iespējams, jau šodien iesniegs prasību Administratīvajā rajona tiesā, prasot atcelt pašvaldību vēlēšanu rezultātus Rēzeknē, jo uzskata, ka šajā pilsētā konstatētā vēlētāju balsu uzpirkšana rezultātus ir izkropļojusi, apstiprināja JL Rēzeknes nodaļas pārstāvis Guntis Piteronoks. Šim viedoklim piekrīt arī Tautas partija, apvienība Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā, Latvijas ceļš, kā arī Zaļo un zemnieku savienība.
Lai gan dati par vēlēšanu rezultātiem, piemēram, Saldū un dažos pagastos, Centrālās vēlēšanu komisijas (CVK) interneta mājas lapā parādījās tikai pirmdienas pēcpusdienā, tas nenozīmējot, ka vietējās vēlēšanu komisijas slikti pildījušas savu darbu. "Neviens gulēt neaizgāja, kamēr biļeteni nebija saskaitīti," apgalvo CVK priekšsēdētāja palīdze Kristīne Bērziņa. Aizķeršanās esot notikusi tehnisku iemeslu dēļ – neesot bijis iespējams atvērt pa internetu atsūtītos dokumentus, vai pašvaldībās uz vietām nestrādājis internets. 
Citviet vēlēšanu komisiju locekļi īsti nemācējuši apieties ar datoru un CVK programmu, kas izstrādāta datu pārsūtīšanai. Tomēr pārsvarā vēlēšanu rezultātu apkopošana Latvijā "gāja gludi", teic CVK priekšsēdētājs Arnis Cimdars.
Vietējo vēlēšanu komisiju kļūdas lielā mērā tiek skaidrotas ar cilvēcisko faktoru, proti, komisijās darbojoties cilvēki, kuri ikdienā veic citus pienākumus un vēlēšanu norises nianses prātā atsvaidzina tikai reizi četros gados. 
Parasti šo pienākumu pildīšanai piesakoties visai nedaudz cilvēku, no kuriem tad nākoties atlasīt pieņemamākos. 
Tāpēc neesot jābrīnās, ka no iecirkņiem atnestās disketes, kurās būtu jābūt apkopotajiem rezultātiem, izrādās tukšas, jo datus tajās mēģinājuši ieglabāt cilvēki, kas īsti neprot apieties ar datoru. Šāda paša cilvēciskā faktora dēļ arī radušās situācijas, kad komisiju locekļi, cilvēciski nevēlēdamies, lai vēlētāju balsis iet zudumā, mēģinājuši pretēji likumam interpretēt vēlēšanu zīmēs veiktos labojumus. 
Jautāts, kāpēc dati par vēlēšanu rezultātiem, piemēram, Saldū un dažos pagastos, CVK interneta mājas lapā parādījās tikai pirmdienas pēcpusdienā, tātad aiznākamajā dienā pēc vēlēšanām, A. Cimdars paziņoja, ka informācijas gādāšana nav likumā noteikts pienākums un pūlēties, lai rezultātus uzzina Rīgā, ir katra rajona vēlēšanu komisijas labā griba. 
"Viņi cenšas un dara, un par to viņus vēl tirdīt nebūtu īsti pareizi," uzskata A. Cimdars. Visu rajonu vēlēšanu komisijas tomēr jau naktī uz svētdienu centušās nosūtīt rezultātus CVK, datus ieraudzīt apkopotus interneta mājas lapā liegušas tehniskas ķibeles. 
Piemēram, Saldus rajona vēlēšanu komisijas priekšsēdētājs Egīls Ķuzis skaidro, ka jau ap pulksten 3 naktī pēc biļetenu saskaitīšanas rezultāti ievadīti datorā un nosūtīti CVK. Lai gan Rīgā tie saņemti, dokuments neesot atvērts, jo tobrīd rindā jau gaidījuši citu rajonu atsūtītie. Kad CVK pēc kāda laika ķērušies pie saldenieku sūtījuma, atklājies, ka to tehnisku iemeslu dēļ nav iespējams atvērt, bet Saldū tobrīd visi jau bija devušies pie miera. 
Aizķeršanās bijusi arī ar vēlēšanu rezultātu apkopošanu Jūrmalā, jo nav bijis iespējams atvērt no vairākiem iecirkņiem atgādātās disketes ar rezultātiem. Vēl dažas disketes izrādījušās tukšas, jo iecirkņu pārstāvji acīmredzot nav pratuši pareizi ieglabāt dokumentus, stāsta Jūrmalas vēlēšanu komisijas priekšsēdētājs Aivars Griķis. Problēma atrisinātos, ja katrā vēlēšanu iecirknī būtu dators ar interneta pieslēgumu, lai rezultātus varētu pārsūtīt, tomēr šobrīd daži iecirkņi vispār iztiekot bez datora.
Arī komisiju locekļu datorprasme ne vienmēr esot apmierinoša. 
A. Cimdars sūkstās, ka CVK datorspeciālistiem nācies stundām ilgi pa tālruni skaidrot "kura podziņa jāspiež". Semināros, kuri komisiju locekļiem tiek rīkoti pirms vēlēšanām, labi ja pietiekot laika, lai izskaidrotu vēlēšanu procesa un likuma pamatnianses un tā neesot vieta, kur mācīt apieties ar datoru. "Jāizvēlas no tiem, kuri piesakās. Pārsvarā tie ir pensionāri, bezdarbnieki, labi ja kāds students gadās," par vēlēšanu komisiju komplektēšanu stāsta A. Griķis. 
Tieši šā iemesla dēļ Jūrmalā radusies situācija, kad jāpārskata no trim iecirkņiem saņemtie vēlēšanu rezultāti. Proti, atklājies, ka šajās vēlēšanu komisijās neatbilstoši likumam traktētas atzīmes biļetenos. Lai gan likums nosaka nevēlamo kandidātu izsvītrot, par izsvītrotu šajos gadījumos nepamatoti ticis uzskatīts arī tāds kandidāts, pretī kura vārdam ievilkta svītriņa, stāsta A. Griķis. Šie biļeteni atzīti par derīgiem, tomēr tie traktēti kā tādi, kuros nav svītroti deputātu kandidāti. Labējie uz domi soļos četratāSandris Vanzovičs,  NRA  03/15/05     Kamēr labējie strīdas, bet centristi nogaida, kreisie sāk sarunas
Šodien notiks partijas Jaunais laiks (JL), Tautas partijas (TP), apvienības Tēvzemei un Brīvībai/LNNK (TB/LNNK) un Latvijas Pirmās partijas (LPP) sarunas par koalīcijas veidošanu Rīgas domē.
Pagaidām ticamākais Rīgas domes koalīcijas modelis izskatās četras labējās partijas plus vēl kāda no nosacīti kreisi centriski orientētajām – Latvijas Sociāldemokrātiskā strādnieku partija (LSDSP) vai Jaunais centrs (JC). Šādai koalīcijai domē varētu būt vairāk par 35 balsīm, un tas ir pilnīgi pietiekami stabila vairākuma nodrošināšanai. Kreisie gan arī nesnauž un bīda savus modeļus, lai nepaliktu dziļā opozīcijā.
Pirmās sarunas par koalīcijas veidošanu starp labējām partijām bija paredzētas jau svētdien, taču JL tās vēlējās risināt tikai kopā ar TP un TB/LNNK, bet abas pēdējās iebilda pret LPP neaicināšanu vienā laivā. Gaidāmā tikšanās nenotika arī vakar – tā vietā JL valdes sēdē tikai oficiāli sarunu organizēšanai tika deleģēts Rīgas mēra amata kandidāts Aivars Aksenoks, kā arī dots partijas akcepts jau naktī uz svētdienu sākto sarunu par koalīcijas veidošanu turpināšanai. Šoreiz – jau kopā ar LPP. 
Šo sarunu organizēšanu tikai šodien A. Aksenoks pamatoja ar to, ka "visam savs laiks, mums nav nepieciešamības kaut kur steigties". JL neesot vēlējušies atstāt malā LPP, bet iemesls tās neaicināšanai uz sarunām meklējams "tehniskās nesaskaņās". 
Tas daļēji saskan ar LPP priekšsēdētāja Jura Lujāna vēlēšanu naktī teikto, ka pirmie esot informēti par visām sarunām, turklāt viņi esot jau izrunājušies telefoniski, "ka tāda iespēja varētu būt – nākt visiem valdībā esošajiem kopā".
Bojārs vai Dolgopolovs?
Šādai labējo koalīcijai būtu 31 balss, tas nozīmē, ka nepieciešams meklēt arī kādu piekto sadarbības partneri. Šodien sarunu galvenā tēma tieši tāda arī būs – ko piesaistīt valdošajai koalīcijai. 
A. Aksenoks pagaidām neatklāja, vai šis gods tiks piedāvāts LSDSP vai JC. Kategoriskas prasības nav izteikusi arī TP, kas uz sarunām ir deleģējusi visnopietnākos vīrus – partijas priekšsēdētāju Ati Slakteri, Saeimas frakcijas vadītāju Jāni Lagzdiņu un mēra amata kandidātu Andri Ārgali. TB/LNNK mēra amata kandidāts Jānis Birks gan it kā priekšroku vairāk devis LSDSP, lai gan nenoraida arī JC potenciālo sadarbības partneru lomā. J. Birks gan piebilda, ka tēvzemiešiem būtu ļoti grūti sadarboties ar tādiem JC cilvēkiem, kas nepiedalījās balsojumā par Latvijas neatkarības atjaunošanu. 
JC pašlaik ir nogaidošās pozīcijās, līdzīgu nostāju ieņem arī LSDSP. Šīs partijas ģenerālsekretārs Jānis Dinēvičs teica, ka LSDSP pašlaik nogaida, vai partijai sadarbību piedāvās labējie, vai ar priekšlikumiem klajā nāks kreisie. "Šobrīd runāt par kaut kādiem redzējumiem vēl ir pāragri," norādīja J. Dinēvičs. Pēc viņa domām, liela nozīme būs arī tam, vai spēku samērs starp labējiem un kreisajiem būs 31 pret 29 vai 30 pret 30. "[LSDSP] gribētu cerēt, ka [tā] sadarbosies ar labējām partijām, taču sadarbosies cieņas pilni, nevis kā kaut kādi jaunākie brāļi," rezumēja J. Dinēvičs.
Pašlaik daudz ir atkarīgs no tā, kuri cilvēki tiks ievēlēti domē no JC un it īpaši – Latvijas Sociālistiskās partijas (LSP) un Dzimtene kopīgā saraksta. Turklāt personāliju noskaidrošanā var būt pavisam negaidīti zemūdens akmeņi. Proti, Dzimtenes polittehnologa Jura Žuravļova Latvijas Televīzijas rīkotajā diskusijā ar LPP pārstāvi Juri Radzēviču pusnopietni teikto, ka viņam šīs partijas rindās ir pazīstami cilvēki, nevajadzētu uztvert tikai kā joku. Īsi pirms vēlēšanām no J. Žuravļova partijas aizmuka Pāvels Seļivanovs un Guntis Pilsums, no kuriem pirmais uz domi kandidēja no LPP, bet otrais – no JC saraksta. Jau toreiz izskanēja versija, ka tādējādi J. Žuravļovs vienkārši iefiltrējis savus cilvēkus citos sarakstos, lai tomēr saglabātu ietekmi domē, ja gadījumā pašam vēlēšanās klātos sliktāk. Lai gan J. Žuravļovs bilda, ka sociālisti un Dzimtene domē gatavojas strādāt kopīgā frakcijā, LSP priekšsēdētājs Alfrēds Rubiks atzina, ka kopīgā saraksta pārstāvjiem nav nekāda līguma par turpmāko rīcību pašvaldībā. A. Rubiks sacīja, ka "negribētu, lai izput kopīgā frakcija", taču vispirms jāredz, kuri kandidāti tiks domē. "Vienatnē nestrādāsim un būsim atvērti visiem tiem, kas nevis vārdos, bet darbos atbalsta sabiedrības integrāciju," teica A. Rubiks. 
LSP "neatbalsta skolēnu pūļus uz ielām, jo ne jau bērniem jārisina šīs [izglītības reformas] problēmas" – tas jādara pieaugušajiem, un šajā jautājumā sociālistiem "nav īstas saskaņas ar PCTVL", taču tā ir citos aspektos, apliecināja A. Rubiks. Arī kreisie risina pārrunas par sadarbību domē, tomēr tās bremzē nenoteiktība tieši ievēlēto kadru jautājumā. LSDSP, JC, PCTVL un "sociālistiskajai Dzimtenei" domē būs vismaz 29 deputāti, un nebūt nav izslēgts, ka četrotne savā pusē varētu pārvilināt, piemēram, LPP. Kā pilnīgi precīzi izteicās PCTVL līdzpriekšsēdētājs Jakovs Pliners, "politika [domē] notiek tikai pirmo mēnesi, kamēr sadala krēslus, bet programmatiskos jautājumos mēs dažkārt esam vienoti balsojuši pat ar TB/LNNK". Labējie ar 31 balsi nejūtas droši 
Ināra Egle,  Diena  03/15/05     Pārvarot pirmās domstarpības, kuras izraisīja Jaunā laika atturēšanās Rīgas domes koalīcijas veidošanas sarunās uzreiz iesaistīt arī Latvijas Pirmo partiju, otrdien četras labējās partijas tiksies. Galvenais to uzdevums būs izšķirties, vai vairākumam nepieciešama ceturtā politiskā spēka piesaistīšana un kurš tas varētu būt — Sergeja Dolgopolova vadītais Jaunais centrs, kas ieguvis piecus mandātus, vai ar septiņām vietām domē pārstāvētie sociāldemokrāti. JL, Tautas partijai, TB/LNNK un LPP kopā būs 31 no 60 deputātu vietām. 
Tas nozīmē tikai vienas balss pārsvaru un visai lielu iespēju, ka labējo četrotne var izšķirties par piektā spēka pieaicināšanu, lai arī domē ir tikai četri stratēģiski svarīgie sadalāmie portfeļi — mēra amats, divi viņa vietnieki un pilsētas attīstības komitejas priekšsēdis. Aptaujājot partiju pārstāvjus, var secināt, ka viņu viedokļi dalās līdzīgi par atbalstu JC, kuru vēlēšanu naktī kā iespējamo sabiedroto jau minēja JL mēra kandidāts Aivars Aksenoks, un LSDSP.
Lai arī Tautas partijas priekšsēdis Atis Slakteris Dienai sacīja, ka noteicošais vārds partnera izvēlē piederēs JL kā koalīcijas veidošanas iniciatoram, var pieļaut, ka šo lēmumu tomēr izšķirs TP. LPP un TB/LNNK politiķu izteikumi liecina, ka viņi sliecas uz sociāldemokrātu pusi, neizslēdzot arī otru izvēli, savukārt JL — uz JC. TP līderis vēl neatklāja, kam atdos savu balsi. Vaicāts, vai pēc asās vārdu apmaiņas priekšvēlēšanu kampaņas laikā TP varētu strādāt kopā ar LSDSP, viņš atbildēja: "Neizslēdzu tādu iespēju, jo, kamēr cīnās par vēlētāju balsīm, ir viena situācija un iespējami asi izteikumi. Taču pēc tam ir jārespektē vēlētāju izvēle." A.Slakteris gan pieļāva, ka sākotnēji var mēģināt strādāt arī ar 31 balsi, neaicinot ceturto partneri.
Tas, pēc TB/LNNK saraksta līdera Jāņa Birka domām, ir riskanti, ja velkot paralēles ar Induļa Emša valdību, kura neafišēti bija spiesta balstīties uz kreiso atbalstu. Ja tāds ir nepieciešams, tad uzreiz ir jāpasaka skaidri spēles noteikumi. 
"Ar 31 balsi ir nestabila koalīcija, tai būs grūti veikt ilgtermiņa lielos pilsētas attīstības uzdevumus," sacīja J.Birks, atzīstot, ka ne vienas, ne otras kreisās partijas piesaistīšana nav labs risinājums. Uz vaicāto, vai TB/LNNK varētu sadarboties ar JC, kur ir arī cilvēki, kas nav balsojuši par neatkarību, J.Birks atzina — no šī viedokļa LSDSP ir "mazākais ļaunums". Taču arī J.Birks uzskata, ka lēmuma pieņemšanā noteicošais vārds ir JL.
TP priekšsēdis A.Slakteris uzskata, ka šā lēmuma pieņemšanu var ietekmēt domē ievēlēto deputātu personālijas. Lai arī oficiālas ziņas par jaunajiem domniekiem nav pieejamas, neoficiāla informācija liecina, ka no JC domē būs ievēlēts S.Dolgopolovs un arī Leonīds Kurdjumovs, kas Augstākajā padomē nebalsoja par neatkarības atjaunošanu. No LSDSP domē varētu būt redzamākie partijas politiķi — tagadējais mērs Gundars Bojārs, priekšsēdis Dainis Īvāns, Jānis Karpovičs, Jānis Dinevičs, Andrejs Vilks, Juris Zaķis un Māris Tralmaks. Rīgas mērs G.Bojārs, nevēlējās atklāt sociāldemokrātu plānus, taču bija pārliecināts, ka pēc konsultēšanās ar labējiem partneriem Jaunajam laikam "kā kreisai partijai saskaņā ar tās programmu būs pamats runāt arī ar mums". Viņaprāt, domē jāveido plaša centriska koalīcija.
JL mēra kandidāts A.Aksenoks, kuram partija devusi plašākas pilnvaras vadīt koalīcijas veidošanu, neatklāja iespējamo pieaicināto partneri pirms četru partiju sarunām. Viņš bija pārliecināts, ka JL izveidos koalīciju un uzņemsies arī mēra pienākumus. Jau rakstīts, ka iepriekš bija izskanējuši minējumi, ka partneri varētu aicināt JL deleģēt citu kandidātu vai pat izvēlēties mēru no kādas citas partijas. LPP līderis Juris Lujāns, paužot savu personisko viedokli, gan Dienai sacīja — ja mērs ir no JL, tad tam ir jābūt A.Aksenokam, kas esot piemērotākais JL kandidāts mēra amatam. Taču arī pārējās partijās esot cienījami kandidāti, uzskata J.Lujāns. Viņš arī pieļāva sadarbību kā ar LSDSP, tā ar JC, taču apšaubīja iespēju, ka koalīcijā varētu pieaicināt abas šīs partijas.
 Daugavpilī pie pilsētas vadības varētu palikt Strode 
Anna Rancāne,  Diena  03/15/05     Šīs nedēļas laikā jaunievēlētie Daugavpils domes deputāti varētu vienoties par iespējamo koalīciju domē, kurā, iespējams, varētu apvienoties seši Latvijas ceļa un Daugavpils pilsētas partijas saraksta, divi partijas Jaunais centrs un viens Latvijas Pirmās partijas pārstāvis. Kā Dienai atzina no Latvijas Pirmās partijas ievēlētais deputāts Vladislavs Drīksne, viņš nevēlētos iet koalīcijā tikai ar partiju Latgales gaisma un tās līderi Rihardu Eigimu. Gan V.Drīksne, gan partijas Jaunais centrs Daugavpils domes deputāts Jurijs Silovs Dienai apgalvoja, ka par iespējamo domes priekšsēdētāja kandidāti viņi redz tikai līdzšinējo domes priekšsēdētāju Ritu Strodi (LC/DPP). 
Ar apvienības PCTVL deputātu Miroslavu Mitrofanovu Dienai sazināties neizdevās. R.Strode Dienai vēl nevarēja pateikt, kad varētu beigties sarunas par koalīciju veidošanu. "Mēs esam liela pilsēta, mums nav tik vienkārši," teica R.Strode, pieļaujot, ka nākamās nedēļas sākumā Daugavpilī jau varētu sasaukt jaunās domes pirmo sēdi. Ja izdosies vienoties deputātiem no LC/DPP, JC, LPP un PCTVL, tad viņi iegūtu desmit balsis un absolūto vairākumu Daugavpils domē, atstājot opozīcijā piecus no partijas Latgales gaisma ievēlētos deputātus. 
Partijas Latgales gaisma priekšsēdētājs Rihards Eigims Dienai teica, ka viņi esot gatavi runāt ar visiem Daugavpils domē ievēlētajiem politiskajiem spēkiem, kas vēlas strādāt pilsētas labā.

Liepājā kodolu veidos «vecie» 
Sarmīte Pujēna,  Diena  03/15/05     Lai arī pirmsvēlēšanu prognozes, ka koalīcijas kodolu Liepājas domē veidos tie paši spēki, kas uzvarēja iepriekšējās vēlēšanās — toreizējā Liepājas Apvienotā saraksta veidotāji — apstiprinājās, vēlētāji domē no PCTVL saraksta iebalsojuši arī Viktoru Dronovu, kuru kā vienu no trim radikālās LNDP kandidātiem pašvaldību vēlēšanās savulaik minēja nacionālboļševiku līderis Jevgeņijs Osipovs.
Liepājas partija (LP), TP un LPP jau pirmdien bija vienojušās par koalīcijas veidošanu un galvenajiem amatiem. Koalīcijai arī balsu skaits domē paliek tāds pats kā iepriekš — deviņas. Par domes priekšsēdētāju strīdu nebūšot — tāpat kā līdz šim tas būs Uldis Sesks. Viņa vietniece — līdzšinējā Saeimas deputāte no Tautas partijas Silva Golde. Pēc U.Seska teiktā, S.Goldes uzdevums būšot veidot saikni ar valdību un vadīt kultūras, izglītības un sporta komiteju. S.Golde darbosies arī budžeta komisijā, ko vadīs domes priekšsēdētājs. Pilsētas saimniecības un attīstības komiteju kā līdz šim vadīs SEZ pārvaldnieks Guntars Krieviņš (LP), sociālo lietu, veselības un sabiedriskās kārtības komiteju arī vadīs tās līdzšinējais priekšsēdētājs Tālivaldis Vēsmiņš (LPP).
Koalīcija piedāvāšot sadarbību gan apvienībai Liepājas attīstībai, gan Jaunajam laikam, Dienai teica U.Sesks. TB/LNNK, TSP un PCTVL varēšot strādāt komitejās. Pirmdien U.Sesks bija ticies arī ar apvienības Liepājas attīstībai līderi Āri Ozoliņu. Pagaidām par sadarbību nav runājusi iespējamā kreisā opozīcija — TSP un PCTVL. TSP saraksta līdere Elita Kosaka atzina, ka "TSP kļūdījās, pirms vēlēšanām atsakoties sadarboties ar PCTVL". Domē ievēlētais Andrejs Boboško, kurš pirms vēlēšanām no TSP pārgāja uz PCTVL, Dienai teica, ka sadarbošoties ar visiem, izņemot LP. PCTVL Liepājas nodaļas vadītājs Juris Barkanovs domē ievēlētā šā saraksta deputāta Viktora Dronova telefona numuru Dienai nevarēja pateikt un ieteica jautāt nacionālboļševiku (LNDP) līderim J.Osipovam.

Jelgavā par koalīciju spriež gan ZZS, gan TP 
Ivars Āboliņš,  Diena  03/15/05     Jelgavas domes vēlēšanās uzvarējusī Zaļo un Zemnieku savienība (ZZS) par kopīgas koalīcijas veidošanu plāno runāt ar visiem domē ievēlētajiem spēkiem un uzskata, ka par pilsētas mēru atkārtoti jākļūst Andrim Rāviņam (ZZS). Uz savu mēra kandidātu Arni Razminoviču joprojām uzstāj arī Tautas partija (TP), taču arī viņš nesteidz atklāt, kuras partijas varētu veidot koalīciju. Gan A.Rāviņš, gan A.Razminovičs, pēc kura iesniegtās informācijas izvērtēšanas finanšu policija ierosināja krimināllietu par krāpšanu, iznomājot maksātnespējīgo a/s Jelgavas siltumtīklu uzņēmums (JSU), atzīst, ka pilsētas labā būtu gatavi strādāt arī kopā.
A.Rāviņš teica, ka ZZS par iespējamo koalīcijas veidošanu runājusi ar Jaunā laika (JL), apvienības TB/LNNK, apvienotā Zemgales partijas (ZS) un Sociāldemokrātu savienības saraksta (SS) un Latvijas ceļa pārstāvjiem. Drīzumā ZZS risinās sarunas ar Latvijas Pirmo partiju (LPP) un aicinās uz sarunām TP. A.Rāviņš neizslēdza iespēju runāt arī ar apvienības Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā (PCTVL) deputātiem, taču prognozēja, ka atšķirīgo uzskatu dēļ "tur nekas liels nevar iznākt".
A.Razminovičs uzsvēra, ka pašlaik ir izveidojušies divi iniciatīvas centri — ZZS un TP — un nevēlējās atklāt, ar kurām partijām jau notikušas sarunas par iespējamo koalīcijas veidošanu. Arī JL deputāts Andris Ķipurs teica, ka pašlaik ir iezīmējušies divi mēra amata kandidāti.

Kalvītis zemo aktivitāti pašvaldību vēlēšanās saista ar sistēmas maiņuLETA  03/15/05    Zemā cilvēku aktivitāte pašvaldību vēlēšanās varētu būt saistīta ar vēlēšanu sistēmas maiņu, šodien intervijā “Radio SWH” atzina Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP). 
Pēc premjera teiktā, šīs bija pirmās pašvaldību vēlēšanas, kad cilvēki tika piesaistīti konkrētam iecirknim. “Man pašam arī bija jābrauc uz Talsiem vēlēt uz konkrētu vietu,” sacīja Kalvītis, atzīstot, ka šī sistēma daudziem cilvēkiem varētu būt par sarežģītu. 
Iepriekš Latvija bija ieviesusi ļoti mūsdienīgu vēlēšanu sistēmu, kas bija viena no modernākajām Eiropā. Tās ietvaros valsts balsstiesīgie iedzīvotāji varēja brīvi nobalsot dažādos vēlēšanu iecirkņos, atgādināja premjers. 
Uz Eiroparlamenta vēlēšanām toreizējā premjera Einara Repšes (JL) laikā jaunizveidotā sistēma jau otro reizi ir pierādījusi cilvēku zemo aktivitāti vēlēšanās. Arī Eiropas Parlamenta vēlēšanās bija ļoti zema vēlētāju aktivitāte, sacīja Ministru prezidents. 
“Šādā veidā mēs pazaudējam vēlētājus, jo viņi ir ierobežoti vienā no savām tiešākām tiesībām brīvi pārvietoties,” atzina Kalvītis, vienlaikus apšaubot lietderību mainīt jau ieviesto sistēmu pret iepriekšējo. “Tā nevar mētāties no vienām vēlēšanām uz otrām un katrs rīkot savādāk.” 
Ieskaitot iepriekšējo balsošanu, pašvaldību vēlēšanās Latvijā kopumā piedalījušies 749 710 jeb 52,85% vēlētāju. 
2001.gadā pašvaldību vēlēšanās piedalījās 62% vēlētāju, 1997.gadā - 58%. Pēdējo divu Saeimu vēlēšanās piedalījās 72% vēlētāju, Eiropas Parlamenta vēlēšanās - 41% vēlētāju. 
Rīgas domē cer iztikt ar knapu vairākumuSandris Vanzovičs,  NRA  03/16/05     Četru Rīgas domē pārstāvēto labējo partiju sarunas vakar noslēdzās ar lēmumu koalīcijas veidošanai tomēr neaicināt vēl kādu sadarbības partneri.
Ja četru labējo partiju Jaunais laiks (JL), Tautas partijas (TP), Tēvzemei un Brīvībai/LNNK un Latvijas Pirmās partijas (LPP) sarunās netiks lemts par citu risinājumu koalīcijas izveidei, tad pirmajā Rīgas domes sēdē četrotnei būs knaps vairākums – tikai 31 deputāta balss.
Labējā koalīcijā Rīgā tomēr netiks iesaistīta kāda no centriskajām partijām, vakar paziņoja mēra amata kandidāts Aivars Aksenoks (JL). Viņš apgalvoja, ka JL, TP, TB/LNNK un LPP vienbalsīgi atbalstījuši šādu lēmumu. Koalīciju iespējams izveidot bez kreisi centrisko spēku atbalsta, turklāt jau bijuši precedenti, kad domē iespējams strādāt ar 31 domnieka atbalstu, norādīja A. Aksenoks. Arī TB/LNNK domes frakcijas līderis Jānis Birks uzskata, ka šādai koalīcijai var izdoties veiksmīgi nostrādāt visu sasaukuma laiku. Jau rīt JL birojā plānota nākamā tikšanās, kuras laikā tiks lemts arī par konkrētāku amatu sadalījumu. Šajā jautājumā četrotnes starpā var rasties nopietnas domstarpības: ja JL un A. Aksenoks atbalsta amatu sadali pēc proporcionalitātes principa atbilstoši katras partijas ievēlēto deputātu skaitam, tad LPP joprojām uzstāj uz paritātes principu. Arī par A. Aksenoku kā domes priekšsēdētāju pārējie pagaidām izsakās piesardzīgi.
Pašlaik skaidrs, ka iekārojamākie būs Rīgas mēra, divi viņa vietnieku un Pilsētas attīstības (iespējams, arī Satiksmes un transporta lietu) komitejas vadītāja amati. Pēc Māra Tralmaka (LSDSP) ievēlēšanas deputātos praktiski automātiski atbrīvojas arī pilsētas izpilddirektora krēsls.
Pirms šīs tikšanās kā iespējamākie labējās koalīcijas papildinātāji tika minēti Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) pārstāvji, kuriem neformālās sarunās tika dota priekšroka attiecībā uz otru kreisi centrisko partiju – Jaunais centrs (JC). J. Birks jau iepriekš izteicās, ka tēvzemiešiem būtu problemātiski sastrādāties ar tādiem domniekiem, kas nav balsojuši par Latvijas neatkarības deklarāciju. JC rindās tāds ir Leonīds Kurdjumovs.
JC līderis Sergejs Dolgopolovs par šādiem izteikumiem bija sašutis – "it kā pašiem [TB/LNNK] nebūtu nekādu grēku". S. Dolgopolovs uzskata, ka koalīcijai tikai ar 31 deputāta atbalstu būs ārkārtīgi grūti strādāt. Īpaši tas attiecas uz darbu komitejās.
Arī Rīgas mērs Gundars Bojārs (LSDSP) atgādināja, ka TB/LNNK un arī TP iebilduši pret cilvēkiem, kas nav atbalstījuši valsts neatkarību. Sociāldemokrātu rindās šādu cilvēku nav. Tāpat atliek vien palasīt JC programmu, lai saprastu, ka "JC nav nekāds centrs, viņi ir pietiekoši kreisi, atsevišķos jautājumos pat kreisāki par mums", norādīja mērs. Turklāt LSDSP sevi ir pierādījuši kā uzticamus sadarbības partnerus, bet JC ir jauna partija, rezumēja G. Bojārs. Viņš gan piebilda, ka LSDSP ir gatavi strādāt arī opozīcijā.
Protams, LSDSP ir bijušas neformālas sarunas ar citiem pašvaldībā ievēlētajiem spēkiem, un dažas G. Bojāra izteiktās prognozes ir īpaši interesantas. "Man tā liekas, ka Aksenoka kungs tomēr nebūs [Rīgas mērs]," prātoja G. Bojārs. Kritis jautājumu krustugunīs, viņš vispirms bilda, ka esot "tāda sajūta", bet pēc tam piebilda, ka "labējie viens otru mīl stipri nosacīti".
Savukārt taujāts, vai mēra amatam domes sēdē tiks virzīts tikai viens kandidāts (proti, A. Aksenoks), G. Bojāram izspruka, ka "iespējams, ka pirmajā raundā būs tikai viens kandidāts".
Šie izteikumi daļēji apstiprina domes aizkulisēs dzirdētos "rezerves scenāriju" variantus. Pārējie labējie neesot sajūsmā par A. Aksenoka kandidatūru, tāpēc iespējama tās izgāšana balsojumā. To izdarīt nav pārāk grūti: pietiek tikai kādam no pozīcijas saslimt, kādam atturēties balsojumā, un A. Aksenoks nesavāks vairākumu. Līdz ar to nāksies rīkot atkārtotu balsošanu, virzīt jaunus kandidātus vai arī paplašināt koalīciju.
Ir vēl pārdrošāki varianti varas sadalei Rīgas domē. Viens no tiem paredz JL atstāšanu pie ratiem (TP, TB/LNNK, LPP plus JC un LSDSP ir 30 balsis, bet uz apakšlīguma pamata šādai koalīcijai nebūtu grūti piesaistīt arī citus kreisos), otrs – LPP vienoties ar kreisi orientētiem spēkiem (33 balsis), tādējādi riskējot palikt bez amatiem valdībā.
Ilgu laiku tumšais zirdziņš bija sociālistu un apvienības Dzimtene kopīgais saraksts, tas ir, kuri cilvēki no tā būs ievēlēti. Noskaidrojies, ka trīs domnieki pārstāvēs sociālistus (Artūrs Rubiks, Ivans Ivanovs un Igors Zujevs), trīs – Jura Žuravļova Apvienoto sociāldemokrātisko labklājības partiju (Viktors Kalnbērzs, partijas līdera brālis Sergejs un sieva Marika), pa vienam – no Krievu (Mihails Gavrilovs) un Konservatīvo (Modris Lujāns) partijas. Vismaz žuravļoviešus kreisi centriskajiem spēkiem piepulcēt nebūtu nekādu problēmu.
J. Žuravļovs apgalvoja, ka pagaidām vēl neesot iedziļinājies situācijā, taču drīzumā gatavojoties tikties ar citiem politiskajiem spēkiem. "Skaidrības vēl nav," piebilda J. Žuravļovs. PCTVL Rīgas domes saraksta līderis Genādijs Kotovs teica, ka koalīcija vēl nav apstiprināta, tāpēc "viss vēl ir iespējams" Arī viņš atzina, ka notiekot pārrunas, taču nekonkretizēja, ar ko tieši un ar kādu mērķi. Jaunā Rīgas dome 
Diena  03/16/05
Laura Bulmane (1963), JL
Augstāko izglītību ieguvusi Ontario Kanādā. Bērnu klīniskās universitātes slimnīcas attīstības un atbalsta fonda prezidente, Vītolu fonda padomes locekle, bijusi viena no Māras bankas īpašniekiem
Mārtiņš Greste (1956), JL
Vidējā izglītība. Darbu vadītājs ceļu celtniecības pārvaldē Latkolhozstroj 
Maija Stefane (1952), JL
Augstākā izglītība. Rīgas Vēstures un kuģniecības muzeja reklāmas un izdevniecības nodaļas vadītāja, kandidējusi gan Saeimas, gan Eiroparlamenta vēlēšanās
Valdis Liepiņš (1939), JL
Kanādas pilsonis, augstākā izglītība iegūta Oksfordas universitātē, kompānijas Baltic Connections inc. pārstāvniecības Latvijā prezidents 
Modris Jaunups (1954), JL 
SIA Rīgas satiksme iekšējā kontroles dienesta vadītājs 
Juris Zvirbulis (1959), JL
Latvijas Auto moto biedrības prezidents, rīko dažādas satiksmes drošības akcijas
Aivars Aksenoks (1961), JL
Bijušais tieslietu ministrs, CSDD direktora vietnieks. Ministra pilnvaru laikā viņam tika pārmests nakts zvans Ventspils tiesas priekšsēdētājai, pirms šai tiesai bija jālemj par Krājbanku 
Olafs Pulks (1963), JL
Žurnālists, kādreizējais Latvijas TV direktors, kuram šo amatu nācās atstāt pēc tam, kad tika apšaubīta viņa rīcība ar LTV finansēm. Pēc tam O.Pulks bija TV5 žurnālists, vairākus gadus vadot informatīvo programmu Rīga online
Imants Rākins (1948), JL
Nacionālās radio un televīzijas padomes priekšsēdētājs, šajā amatā nonācis ar JL gādību. Kandidējot vēlēšanās, saņēmis nopēlumu par iespējamo interešu konfliktu, jo priekšvēlēšanu laikā neuzskatīja par vajadzīgu apstādināt darbu šai amatā
Baiba Brigmane (1955), JL
Saeimas deputāte, pirms tam bijusi Banku augstskolas rektore. Partijas Rīgas nodaļas vadītāja. Saeimā vadījusi Budžeta komisiju
Ēriks Škapars (1959), JL
Saeimas deputāts. Augstākā izglītība. Pirms kļūt par deputātu, bijis uzņēmējs. Tagad ir arī īpašu uzdevumu ministra elektroniskās pārvaldes lietās parlamentārais sekretārs
Dainis Kalns (1944), JL
Siguldas slimnīcas ķirurģijas nodaļas vadītājs, vairāk pazīstams kā ikgadējo Siguldas Opermūzikas svētku rīkotājs
Ivars Gaters (1962), JL
Bijušais pašvaldību lietu ministrs, apņēmās līdz pašvaldību vēlēšanām visā Latvijā izveidot novadus, kas tomēr neizdevās. Pēc profesijas arhitekts, tagad ir SIA GFE Baltics–Consulting Worldwide direktors
Genadijs Kotovs (1957), PCTVL 
Beidzis LU Juridisko fakultāti. Strādājis T.Ždanokas izveidotajā Latvijas Cilvēktiesību komisijā, 2001.gadā no Līdztiesības saraksta ievēlēts Rīgas domē. Aktīvs mazākumtautību izglītības reformas pretinieks un viens no krievu skolu aizstāvības štāba dibinātājiem
Sergejs Zaļetajevs (1946), PCTVL
Augstākā izglītība, fiziķis. Kādreizējais avīzes Panorama Latvii žurnālists, kuru pēc ievēlēšanas Rīgas domē 2001.gadā latviski rakstošie mediji kritizēja par slikto latviešu valodas prasmi. Domē vadījis pilsētas īpašuma un privatizācijas lietu komiteju
Deniss Gorba (1970), PCTVL
Beidzis LU, jurists. Strādājis Latvijas Cilvēktiesību komitejā, bijis arī Saeimas PSTVL frakcijas konsultants. 2001.gadā no PCTVL saraksta ievēlēts Rīgas domē. Ieņem Rīgas pilsētas īres valdes priekšsēdētāja amatu
Jurijs Aleksejevs (1958), PCTVL
Beidzis Rīgas Politehnisko institūtu, radiotehnikas specialitāti. Viņam pieder īpašuma daļas SIA Komercprese, kas izdod avīzi Komersant Baltic. Ir šīs avīzes galvenais redaktors
Tatjana Jemeļjanova (1954), PCTVL
Beigusi LU bioloģijas fakultāti. Jau bijusi Rīgas domes deputāte. Strādā par laboratorijas ārsti veselības centrā Biķernieki. Viena no T.Ždanokas vadītās Līdztiesības dibinātājām, arī Latvijas Cilvēktiesību komitejas biedre. Aktīvi piedalās krievu skolu aizstāvības štāba pasākumos
Aleksandrs Kuzmins (1984), PCTVL
Mācās LU Juridiskajā fakultātē. PCTVL rindās kopš 2002.gada. Strādā Latvijas Cilvēktiesību komitejā, sniedzot juridiskas konsultācijas. Darbojas krievu skolu aizstāvības štābā un ir arī Saeimas PCTVL deputāta Andra Tolmačova palīgs
Viktors Dergunovs (1951), PCTVL
Beidzis Rīgas medicīnas institūtu. Strādā par anesteziologu SIA Medserviss. Aktīvi protestējis pret izglītības reformu, piedaloties badastreikā un pieķēdēšanās akcijā pie valdības ēkas. Izcēlies ar saukļiem par skolām kā "mūsu Staļingradu" un prasot divas valsts valodas
Vladislavs Rafaļskis (1959), PCTVL
Beidzis LU. Strādā Rīgas 40.vsk. par krievu val. un literatūras skolotāju. Aktīvi darbojas krievu skolu aizstāvības štābā un protestējis pret izglītības reformu. Plašāk pazīstams kļuva pērn, Pink Floyd dziesmas plaģiātā izkliedzot brīdinājumus izglītības ministram
Natālija Jolkina (1947), PCTVL
Saeimas deputāta palīdze, kandidējusi arī parlamenta un Eiropas Parlamenta vēlēšanās. Ir Līdztiesības priekšsēdētāja vietniece
Andris Ārgalis (1944), TP
Izglītību ieguvis LLU kā pārtikas tehnologs. Bijušais Saeimas deputāts, pirms četriem gadiem, būdams galvaspilsētas mērs, ar panākumiem ieveda Rīgas pašvaldībā citu politisko spēku — TB/LNNK. Tagad — TP Rīgas mēra kandidāts
Edmunds Krastiņš (1958), TP
Beidzis LU Fizikas un matemātikas fakultāti. Rīgas domes deputāts, ekonomists, arī premjera, kultūras un finanšu ministru padomnieks
Jānis Freimanis (1935), TP
Rīgas domes deputāts, bijušais LZA akadēmiķis, Latvijas Organiskās sintēzes institūta vadošais pētnieks. Savulaik bijis aktīvs LTF biedrs un AP deputāts
Sarmīte Pīka (1959), TP
Vidējā izglītība. Rīgas domes deputāte, bijusi uzņēmēja, darbojusies kinoizrādīšanas biznesā
Imants Kalniņš (1962), TP
Rīgas domes deputāts, Rīgas 2.mūzikas skolas, direktors, kordiriģents (šajā specialitātē arī absolvējis Mūzikas akadēmiju). Pirms TP bijis tēvzemiešu biedrs, no šīs partijas arī iekļuva līdzšinējā domē 
Andrejs Krastiņš (1951), TP
Advokāts, bijis viens no aktīvākajiem atmodas laika politiķiem un LNNK dibinātājiem, arī ministrs, pirms pāris gadiem no TB/LNNK pārbēga uz TP
Aris Lācis (1936), TP
Bērnu klīniskās slimnīcas Gaiļezers Latvijas Bērnu kardioloģijas centra vadītājs, Stradiņa universitātes Bērnu kardioloģijas klīnikas vadītājs, arī LU Medicīnas fakultātes docētājs
Agnis Kalnkaziņš (1964), TP
Beidzis LU. Rīgas domes deputāts, pašvaldības aģentūras Rīgas dārzi un parki direktors. Pārmesta saistība ar pašvaldības investīciju līdzekļu piešķiršanu Rīgas kanālmalas apzaļumošanai paša vadītajam uzņēmumam, taču VID likuma pārkāpumu nekonstatēja 
Artūrs Rubiks (1970), Dzimtene/LSP
Vidējā izglītība. Piegādes priekšnieks SIA VOER. Kādreizējā Rīgas mēra un Latvijas Kompartijas līdera Alfreda Rubika dēls. Par Dzimtenes sarakstu liela daļa vēlētāju, iespējams, balsoja, sajaucot dēlu ar tēvu, kurš sodāmības dēļ nedrīkst kandidēt
Mihails Gavrilovs (1951), Dzimtene/LSP 
Beidzis LU, ekonomists. Līdzšinējā Rīgas domē 2001.gadā ievēlēts no Krievu partijas. Kandidējis arī 8.Saeimas vēlēšanās. Atzinis, ka atbalsta oficiālu divvalodību un pilsonības nulles variantu, tomēr nosodījis krievu skolu aizstāvības štāba akcijas
Ivans Ivanovs (1937), Dzimtene/LSP
Beidzis Rīgas Civilās aviācijas institūtu, inženieris mehāniķis. Darbojies Līdztiesībā, Latvijas Sociālistiskajā partijā, Tautas saskaņas partijā, bet no PCTVL 2001.gadā ievēlēts Rīgas domē. 2003.gadā gan no šīs apvienības izstājies un kļuvis par neatkarīgo deputātu
Viktors Kalnbērzs (1928), Dzimtene/LSP
Visos laikos cienītais ķirurgs, medicīnas profesors ir bijis ne viena vien saraksta vilcējs — A.Kaula Latvijas Vienības partijas sarakstā, pēc tam LSDSP, pabijis arī Nacionālajā progresa partijā. Jau vairākus gadus uzticīgs Sociāldemokrātiskajai labklājības partijai
Modris Lujāns (1964), Dzimtene/LSP
Vidējā izglītība. Savulaik darbojies kā neatkarīgo arodbiedrību līderis, 80.gadu beigās piketējis pret Staļinu un Molotovu. Darbojies Līdztiesībā, Tautas saskaņas partijā. Savulaik Valsts prezidenta amatam izvirzījis apcietinājumā esošo Alfredu Rubiku
Igors Zujevs (1963), Dzimtene/LSP
Beidzis Rīgas jūrskolu, iegūstot kuģu automatizācijas sistēmu ekspluatācijas specialitāti. Ir SIA Magone valdes priekšsēdētājs
Marika Žuravļova (1957), Dzimtene/LSP
Beigusi Rīgas Tirdzniecības tehnikumu, rūpniecības preču prečzine. Ir partijas priekšsēdētāja Jura Žuravļova dzīvesbiedre un a/s Marika (pazīstamā valūtas maiņas firma) prezidente 
Sergejs Žuravļovs (1954), Dzimtene/LSP
Beidzis LU Filoloģijas fakultāti. Strādā Bauskas pilsētas vakarskolā par skolotāju. Ir partijas priekšsēdētāja Jura Žuravļova brālis 
Gundars Bojārs (1967), LSDSP
Līdzšinējais Rīgas mērs. 7.Saeimā bijis Saeimas priekšsēdētāja biedrs. Izpelnījies kritiku par interešu konfliktiem, prēmiju lieluma slēpšanu, ienesīgas vietas sarūpēšanu ostā
Dainis Īvāns (1955), LSDSP
Rīgas domes deputāts, domē vadīja kultūras, mākslas un reliģijas lietu komiteju. Bijis viens no atmodas līderiem
Jānis Karpovičs (1936), LSDSP
Vidējā izglītība. Rīgas domes deputāts, Rīgas komunālo jautājumu pārzinātājs. Sociāldemokrāti ir vismaz trešā partija viņam, uz LSDSP pārnācis no TB/LNNK
Andrejs Vilks (1954), LSDSP
Tiesību doktors, vadījis IeM Kriminoloģisko pētījumu centru. Būdams Rīgas domes deputāts, vada drošības un kārtības jautājumu komiteju
Jānis Dinevičs (1948), LSDSP
SIA Rīgas satiksme padomes loceklis, LSDSP ģenerālsekretārs. Lai arī līdz šim nebija Rīgas domnieks, zinātāji stāsta, ka viņam bijusi būtiska ietekme lēmumu pieņemšanā LSDSP pārvaldītajā pašvaldībā 
Juris Zaķis (1936), LSDSP
Sociālo tehnoloģiju augstskolas rektors. Bijušais Latvijas Universitātes rektors. Viņa laiku saista ar skandālu par negodīgi iegūtiem diplomiem Izraēlas ierēdņiem 
Māris Tralmaks (1949), LSDSP
Līdzšinējais Rīgas pilsētas izpilddirektors. Izglītība iegūta Rīgas Politehniskajā institūtā. Kā izpilddirektoram viņam pārmesta atļaujas došana pretrunīgi vērtētiem koncertiem un piketiem
Jānis Birks (1956), TB/LNNK
Rīgas domes deputāts, partijas virzītais mēra kandidāts
Helmī Stalte (1949), TB/LNNK
Līdzšinējās domes deputāte, folkloriste, Latvijas Etnogrāfiskā brīvdabas muzeja speciāliste
Dainis Stalts (1939), TB/LNNK
Folklorists, ar H.Stalti vada Skandiniekus 
Vilnis Zariņš (1931), TB/LNNK
Latvijas Universitātes Filozofijas un socioloģijas institūta vadošais pētnieks, arī līdz šim bija RD deputāts
Andrejs Požarnovs (1962), TB/LNNK
Bijušais labklājības ministrs, VAS Elektronisko sakaru direkcija valdes loceklis
Einārs Cilinskis (1963), TB/LNNK
Vides ministrijas valsts sekretāra vietnieks
Sergejs Dolgopolovs (1941), JC
Beidzis RPI, ķīmijas inženiera tehnologa specialitātē. 2001.gadā Rīgas domē ievēlēts kā Tautas saskaņas partijas (TSP) biedrs. Kļuvis par domes priekšsēdētāja vietnieku un ieguvis lielu popularitāti rīdzinieku vidū. Augot nesaskaņām ar Jāni Jurkānu, pametis TSP
Leonīds Kurdjumovs (1939), JC
Beidzis Daugavpils kara aviācijas radiotehnisko skolu. Bijušais AP deputāts, kurš 1990.gada 4.maijā nebalsoja par neatkarības deklarāciju. Uz Jauno centru pārnācis no TSP. 2001.gadā ievēlēts Rīgas domē, strādājis par sociālo jautājumu komitejas priekšsēdētāju
Mihails Kameņeckis (1956), JC
Beidzis LU Filoloģijas un svešvalodu fakultāti, iegūstot angļu valodas pasniedzēja specialitāti. Strādā a/s Parex banka par korporatīvās kreditēšanas un līzinga daļas vadītāja vietnieku
Igors Pimenovs (1953), JC
Beidzis LU, fiziķis. Darbojas Latvijas Krievu mācībvalodas skolu atbalsta asociācijā (LAŠOR). Neatbalsta pāreju uz mācībām latviešu valodā, tomēr mazākumtautību izglītības reformu mēģinājis risināt, uzturot profesionālu dialogu ar Izglītības un zinātnes ministriju
Viktors Gluhovs (1965), JC
Apguvis eksperimentālo kodolfiziku Maskavā, LU ieguvis matemātikas skolotāja profesiju. Skolotājs Rīgas 40.vsk. Iestājies pret mazākumtautību izglītības reformu, taču izvēlējies to risināt, balstoties uz profesionāliem, ne politiskiem argumentiem
Juris Lujāns (1971), LPP
Partijas Rīgas mēra kandidāts, bijušais ekonomikas ministrs
Andris Ameriks (1961), LPP
Pašreizējais Rīgas vicemērs, vada pilsētas attīstības komiteju, kas lemj Rīgai īpaši svarīgus attīstības jautājumus. Pirms LPP pabijis vairākās citās partijās
Jānis Zaržeckis (1961), LPP
Plastiskais ķirurgs, bijis arī Saeimas deputāts. Pirmsvēlēšanu laikā dažādos žurnālos bija pamanāma viņa individuālā reklāmas kampaņa
Aina Krūkle (1958), LPP
Strādā par galveno speciālisti Rīgas domes komunālā departamenta dzīvokļu pārvaldē
* Pēc partiju un LETA rīcībā esošās neoficiālās informācijas  Rīgas domē vairs nebūs 
Diena  03/16/05     
- Rīgas vicemēra amats jāatstāj Aivaram Kreitusam, kura pārstāvētā Darba partija saskaņā ar provizoriskajiem rezultātiem Rīgā ieguva vien 1,84% vēlētāju balsu. Viņš aģentūrai LETA izteicies, ka turpmāk plāno pievērsties uzņēmējdarbībai — pirms ievēlēšanas Rīgas domē viņam piederēja bizness nekustamo īpašumu un ražošanas jomā.
- Pievienošanās Jaunajam centram nav palīdzējusi palikt domē Guntim Pilsumam. 2001.gada vēlēšanās viņš domē iekļuva no Labklājības partijas saraksta un vadīja RD satiksmes un transporta lietu komiteju.
- Rīgas domes vides komitejas priekšsēdētājs Valdis Kalnozols (Latvijas kalve) kandidēja Jūrmalā, kur viņa partija tāpat kā Rīgas domē neieguva nevienu vietu. Tagad viņš plānojot labi atpūsties. "Man sen bija sapnis — pavadīt vasaru Latgalē. Izskatās, ka šis sapnis šogad piepildīsies," LETA teicis V.Kalnozols, kurš līdzšinējā domē iekļuva kā tēvzemietis. 
- Domnieks vairs nebūs Daugavas sporta nama direktors Jānis Misa, kas nesen pameta LSDSP un vēlēšanās startēja no Dzimtenes.
- Vēlēšanās nav paveicies arī sociāldemokrātu kandidātu saraksta trešajam numuram Rīgas Bērnu tiesību aizsardzības centra direktoram Jānim Gulbim, kurš bija deputāts pēdējās divās domēs.
- Ārpus domē iekļuvušā mācītājpartijas četrinieka palicis Pāvels Seļivanovs. Savulaik slavenais volejbolists līdzšinējā domē tika ievēlēts no Labklājības partijas, bet tagad pievienojies LPP. 
Spriežot pēc neoficiālajiem rezultātiem, domē nebūs arī tādu LSDSP pārstāvju kā Andra Kravaļa, Sandras Grīnbergas, Guntara Jirgensona, Orvila Heniņa, Baibas Rozentāles, Kārļa Vahšteina; Ivana Klementjeva no TSP, Aijas Počas, Aivara Leimaņa, Aloiza Blonska, Jāņa Ozola no LC, Ingmāra Līdakas, Paula Putniņa, Gunta Eniņa no ZZS, Alfrēda Čepāņa no JC.

Ievēlēto deputātu sastāvs nes arī pārsteigumus 
Ināra Egle,  Diena  03/16/05     Provizoriskās ziņas par Rīgas domē ievēlētajiem deputātiem kā ik pēc katrām vēlēšanām, arī šoreiz atnesušas pārsteigumus. Domē nav iekļuvuši populāri politiķi, savukārt deputātu krēslos sēdīsies politikā līdz šim nezināmi cilvēki. Latvijas Pirmajai partijai nav attaisnojusies orientēšanās uz cittautiešu auditoriju, kuru pārstāvji nav iekļuvuši domē. Tajā vairs nestrādās arī vairāki tagadējie domnieki, kā Pāvels Seļivanovs, Guntis Pilsums, Alfrēds Čepānis, kas bija mainījuši politisko piederību un izvēlējušies startēt no Jaunā centra vai LPP, izņēmums ir attīstības komitejas priekšsēdis Andris Ameriks.
Jaunā laika saraksta domnieku daļa plašākai sabiedrībai nav pazīstama, taču arī visiem populārākajiem politiķiem ir izdevies iegūt nepieciešamo atbalstu. Vēl nav zināms, vai visvairāk balsu ir savācis saraksta līderis Aivars Aksenoks. Taču pārējo labējo partiju mēra kandidātiem Andrim Ārgalim (TP), Jurim Lujānam (LPP) un Jānim Birkam (TB/LNNK) ir bijis savas partijas vēlētāju lielākais atbalsts tāpat kā tagadējam Rīgas mēram Gundaram Bojāram (LSDSP). Beidzot deputāta amatā būs arī Jānis Dinevičs, kas tika uzskatīts par vienu no faktiskajiem domes darba vadītājiem, lai arī viņš nebija iepriekšējās vēlēšanās saņēmis nepieciešamo vēlētāju uzticību. Taču domē vairs nebūs līdzšinējā LSDSP frakcijas vadītāja Jāna Gulbja.
No TB/LNNK saraksta sešiem bijušajiem ministriem domē ir iekļuvis tikai Andrejs Požarnovs. Taču vēlētāju uzticību nav saņēmis no JL pārnākušais Andris Lasmanis, kas sarakstā bija iekļauts ar 2.numuru un kura dēļ kongress pieņēma īpašu lēmumu — ļaut startēt arī personai, kam nav gada stāža partijā. Tajā pašā laikā domē būs Vilnis Zariņš, kas kandidēja ar pēdējo numuru. Līdzīgi no LPP saraksta ir ievēlēta Aina Krūkle, kura sarakstā bija ar 58.numuru, bet individuālā kampaņa nav attaisnojusies Romānam Mežeckim, kura seja reklāmās bija izvietota pat peldbaseinu un sporta klubu ģērbtuvēs.

Rīgā vēlēšanās visvairāk plusu saņem Ārgalis, visbiežāk izsvītro PīkuDELFI  03/16/05     Rīgas pašvaldību vēlēšanas visvairāk plusu saņēma Tautas partijas saraksta līderis, kādreizējais Rīgas mērs Andris Ārgalis, arī visbiežāk izsvītrotā deputātu kandidāte bija no TP – Sarmīte Pīka, liecina Rīgas vēlēšanu komisijas apkopotie dati. 
Ārgalis saņēmis 13 821 plusu, otras atbalstītākais deputāta kandidāts bija Arturs Rubiks no apvienības “Dzimtene”/Latviajs Sociālistiskā partija ar 12 995 plusiem, bet trešais – “Jaunā Laika” saraksta līderis Aivars Aksenoks ar 12 511 plusiem. 
Ceturtais atbalstītākais bija līdzšinējais Rīgas mērs, sociāldemokrāts Gundars Bojārs, kurš saņēma 11 105 plusus, piektais – līdzšinējais vicemērs Sergejs Dolgopolovs (“Jaunais Centrs’), kurš saņēma 9300 plusus. 
Sarmīti Pīku no TP saraksta izsvītroja 1590 vēlētāji, Olafu Pulku no “Jaunā laika” saraksta izsvītrojuši 1586 vēlētāji. Imants Rākins no JL saņēma 1250 mīnusus, Imants Kalniņš no TP saņēma 1198 mīnusus, sociāldemokrāts Māris Tralmaks - 1159 mīnusus, Aksenoks – 1118 mīnusus. 
JL vāc iedzīvotāju parakstus par vēlēšanu rezultātu anulēšanu Rēzeknē 
LETA  03/17/05     Partija "Jaunais laiks" (JL) ir sākusi vākt iedzīvotāju parakstus par vēlēšanu rezultātu anulēšanu Rēzeknē, un vēl šonedēļ plāno vērsties ar prasību Administratīvajā tiesā, aģentūra LETA uzzināja JL Rēzeknes birojā.
Tikmēr vairākas partijas jau ir apšaubījušas vēlēšanu rezultātus Rēzeknē, ņemot vērā vēlētāju ietekmēšanu un balsu uzpirkšanu. Šonedēļ Rēzeknes domes vēlēšanās startējušo partiju pārstāvji parakstīja kopīgu vienošanos, kurā pauž savu nostāju par pašvaldību vēlēšanu norisi Rēzeknē un apšauba to rezultātus.
Vēlēšanās startējušās partijas JL, Tautas partija (TP), "Latvijas ceļš" (LC), centriskā partija "Latvijas Zemnieku savienība" (LZS) un apvienība "Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā" (PCTVL), apšauba vēlēšanu iznākumu Rēzeknē, kur uzvaru guvusi partija "Jaunais centrs".
Šodien savu nosodījumu attiecībā uz balsu uzpirkšanu publiski izteikusi arī Latvijas Sociāldemokrātiskā strādnieku partija (LSDSP).
Kā ziņots, pirms vēlēšanām, 11.martā, Rēzeknē policija aizdomās par vēlētāju balsu uzpirkšanu aizturējusi divus vīriešus. Ierosināta krimināllieta pēc Krimināllikuma 90.panta par vēlēšanu tiesību realizēšanas kavēšanu. Lai gan netiek atklātas aizturēto personības, Drošības policija apstiprinājusi, ka viņi maksājuši tiem vēlētājiem, kuri izvēli izdarījuši par labu partijai "Jaunais centrs". 

Sarunas par koalīciju Rīgas domē iezīmē pretrunas starp TP un JL  
LETA  03/17/05     Šodien notikušās sarunas par koalīciju Rīgas domē iezīmēja pirmās pretrunas starp lielākajām iespējamās koalīcijas partnerēm - partiju "Jaunais laiks" (JL) un Tautas partiju (TP).
TP šodien nav saņēmusi no JL kā koalīcijas iniciatora darba plānu veicamajiem darbiem Rīgas pilsētā, kur jārisina daudzas saimnieciskas problēmas, norādīja TP frakcijas priekšsēdētājs Jānis Lagzdiņš. TP sagaida "enerģisku, noteiktu un drosmīgu rīcību" no JL nākamajā sarunu raundā, kas notiks otrdien, 22.martā.
"Mēs ceram, ka JL spēs piedāvāt izvērstu un konstruktīvu redzējumu par to, kā domei turpmāk jāstrādā," sacīja Lagzdiņš, uzsverot, ka tas ir "daudz svarīgāk par amatiem".
Iespējamais koalīcijas vadītājs, JL pārstāvis Aivars Aksenoks TP pārmetumus noliedza, sakot, ka šīsdienas sarunas ir noritējušas konstruktīvā gaisotnē, taču viss mainījies žurnālistu klātbūtnē
Lagzdiņš nekomentēja, vai TP atbalsta Aksenoku kā Rīgas mēra amata kandidātu. Runājot par savas partijas pirmo numuru Andri Ārgali, Lagzdiņš sacīja, "viņš ir ļoti nopietns, profesionāls un vispopulārākais kandidāts Rīgas mēra amatam un citiem augstiem posteņiem".
Aksenoks norādīja, ka JL varētu uzklausīt arī citu partiju priekšlikumus par mēra amata kandidātiem, tomēr ir pārliecināts, ka partija atbalstīs tikai savu kandidātu šim amatam.
Apvienības "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" pārstāvis Jānis Birks aicināja abas partijas "necirst ķīli" sarunās, jo "šī ir vienīgā, unikālā iespēja, lai izveidotu labējo spēku koalīciju Rīgas domē."
Savukārt Latvijas Pirmās partijas (LPP) priekšsēdētājs Juris Lujāns norādīja, ka sarunas notiek konstruktīvi, un viņš neredz pamatu tam, ka Rīgā varētu būt cita koalīcija. 
 Populārākie kandidāti Rīgā ir Ārgalis un Rubiks 
Ināra Egle, Diena  03/17/05     Līdz ar Rīgas domē ievēlēto deputātu vārdu paziņošanu ir kļuvuši zināmi arī populārākie kandidāti, kurus vēlētāji visvairāk atbalstījuši. Saskaitot kandidātiem pievilktos krustiņus, izrādījies, ka to visvairāk ir Tautas partijas mēra kandidātam Andrim Ārgalim un Artūram Rubikam no iepriekš maz pazīstamās apvienības Dzimtene un Sociālistiskās partijas saraksta. Taču iegūto punktu skaita ziņā, kad tiek summēti krustiņi un mīnusi, populārākie ir lielākā daļa Jaunā laika deputātu, kas pārstāv sarakstu, par kuru bija nodots visvairāk balsu.
Tāpat kā iepriekšējās vēlēšanās, arī šoreiz ir bijuši kandidāti, kuriem ir bijis gan ļoti daudz nelabvēļu, gan arī atbalstītāju, kas palīdzējuši iegūt deputāta mandātu. Piemēram, žurnālists Olafs Pulks (JL), Sarmīte Pīka (TP), Jānis Karpovičs, Jānis Dinevičs un Māris Tralmaks no LSDSP, kam vilkti gan daudzi mīnusi, gan plusi. Redzams, ka labējo un centrisko partiju vēlētāji savus izvēlēto sarakstu kandidātus svītrojuši daudz aktīvāk, nekā tie, kas balsojuši par PCTVL un Dzimteni. Piemēram, Artūru Rubiku, kura iekļūšanu domē var saistīt arī ar viņa tēva Alfreda Rubika vārdu, ir svītrojuši tikai 185 vēlētāji.
Vismazāk nelabvēļu (164) ir bijis Viktoram Dergunovam no PCTVL. Domē iekļuvuši arī kandidāti no sarakstu beigām, piemēram, Vilnis Zariņš (TB/LNNK), ko var skaidrot ar filozofa popularitāti, taču Ainas Krūkles (LPP) pacelšanos no 58.vietas uz saraksta galvgali nespēj izskaidrot arī viņas partijas biedri, pieļaujot, ka tas varbūt ir saistīts ar kādas reliģiskās draudzes atbalstu.
***
Visvairāk svītrotie un atbalstītie Rīgas domnieki
Tie, kas saņēmuši visvairāk plusu
Andris Ārgalis (TP) — 13 821
Artūrs Rubiks (Dzimtene) — 12 995
Aivars Aksenoks (JL) — 12 511
Gundars Bojārs (LSDSP) — 11 105
Sergejs Dolgopolovs (JC) — 9302
Genadijs Kotovs (PCTVL) — 8269
Viktors Kalnbērzs (Dzimtene) — 7758
Sergejs Žuravļovs (Dzimtene) — 6553
Juris Lujāns (LPP) — 6487
Olafs Pulks (JL) — 5772
Tie, kas visvairāk svītroti
Sarmīte Pīka (TP) — 1590
Olafs Pulks (JL) — 1586
Imants Rākins (JL) — 1251
Imants Kalniņš (TP) — 1198
Māris Tralmaks (LSDSP) — 1159
Jānis Dinevičs (LSDSP) — 1144
Aivars Aksenoks (JL) — 1118
Jānis Karpovičs (LSDSP) — 1099
Agnis Kalnkaziņš (TP) — 1042
Baiba Brigmane (JL) — 1017

Sarunas par koalīciju Rīgas domē iezīmē pretrunas starp TP un JL  
LETA  03/17/05     Šodien notikušās sarunas par koalīciju Rīgas domē iezīmēja pirmās pretrunas starp lielākajām iespējamās koalīcijas partnerēm - partiju "Jaunais laiks" (JL) un Tautas partiju (TP).
TP šodien nav saņēmusi no JL kā koalīcijas iniciatora darba plānu veicamajiem darbiem Rīgas pilsētā, kur jārisina daudzas saimnieciskas problēmas, norādīja TP frakcijas priekšsēdētājs Jānis Lagzdiņš. TP sagaida "enerģisku, noteiktu un drosmīgu rīcību" no JL nākamajā sarunu raundā, kas notiks otrdien, 22.martā.
"Mēs ceram, ka JL spēs piedāvāt izvērstu un konstruktīvu redzējumu par to, kā domei turpmāk jāstrādā," sacīja Lagzdiņš, uzsverot, ka tas ir "daudz svarīgāk par amatiem".
Iespējamais koalīcijas vadītājs, JL pārstāvis Aivars Aksenoks TP pārmetumus noliedza, sakot, ka šīsdienas sarunas ir noritējušas konstruktīvā gaisotnē, taču viss mainījies žurnālistu klātbūtnē
Lagzdiņš nekomentēja, vai TP atbalsta Aksenoku kā Rīgas mēra amata kandidātu. Runājot par savas partijas pirmo numuru Andri Ārgali, Lagzdiņš sacīja, "viņš ir ļoti nopietns, profesionāls un vispopulārākais kandidāts Rīgas mēra amatam un citiem augstiem posteņiem".
Aksenoks norādīja, ka JL varētu uzklausīt arī citu partiju priekšlikumus par mēra amata kandidātiem, tomēr ir pārliecināts, ka partija atbalstīs tikai savu kandidātu šim amatam.
Apvienības "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" pārstāvis Jānis Birks aicināja abas partijas "necirst ķīli" sarunās, jo "šī ir vienīgā, unikālā iespēja, lai izveidotu labējo spēku koalīciju Rīgas domē."
Savukārt Latvijas Pirmās partijas (LPP) priekšsēdētājs Juris Lujāns norādīja, ka sarunas notiek konstruktīvi, un viņš neredz pamatu tam, ka Rīgā varētu būt cita koalīcija. 
 Eksperti šaubās, vai Aksenokam izdosies "iesēsties" Rīgas mēra krēslā 
LETA  03/18/05     Patlaban ir grūti prognozēt, vai partijas "Jaunais laiks" (JL) izvirzītajam Rīgas mēra amata kandidātam Aivaram Aksenokam izdosies izveidot un vadīt labējo koalīciju Rīgas domē, tomēr, visticamāk, tas nenotiks, prognozē aģentūras LETA aptaujātie politiskās dzīves vērotāji.
Politologs Andris Runcis atzina, ka Aksenokam ir iespējas izveidot koalīciju Rīgas domē, kaut vai tāpēc vien, ka bez JL labēju koalīciju nav iespējams izveidot. Patlaban galvenās pretenzijas JL iespējamiem koalīcijas partneriem ir pret Aksenoku kā potenciālo domes priekšsēdētāju.
Prakse rāda, ka Rīgas domē koalīcija nostrādā ilgu laiku atšķirībā no valdības. Tāpēc ir saprotama atsevišķu partiju vēlme redzēt spēcīgu Rīgas saimnieku. Signāli no Tautas partijas (TP) ir pietiekami nopietni, jo "nekas netiek darīts tā starp citu", atzina politologs.
"Cik tie ir nopietni, parādīs balsojums Rīgas domē," sacīja Runcis.
Sociologam Aigaram Freimanim Aksenoka ievēlēšana Rīgas domes priekšsēdētāja amatā šķiet "katru brīdi arvien mazāk" ticama.
Kā skaidroja eksperts, labējās partijas patlaban ļoti aktīvi pauž viedokli, ka Aksenoks nav labākais šī amata kandidāts. Arvien biežāk kā iespējamais koalīcijas vadītājs tiek minēts TP pārstāvis Andris Ārgalis.
Vaicāts, vai JL piekristu strādāt Ārgaļa vadībā, Freimanis sacīja, ka "ar darbu ir iespējams panākt, ka JL piekrīt". Šajā darbā var izmantot visdažādākos paņēmienus. Kā piemēru sociologs minēja medijos jau parādījušos informāciju par Aksenoka pagātni.
Ja TP izdosies pārliecināt sabiedrību, ka Aksenoks ir nekompetents un viņam ir problēmas pagātnē, - tas var būt iemesls, lai lūgtu viņa atsaukšanu, skaidroja Freimanis.
Iespējams ir arī variants, ka balsojums Rīgas domē notiek par diviem potenciālajiem mēra kandidātiem - Aksenoku un Ārgali. Šādā gadījumā Ārgalim ir lielākas iespējas tikt ievēlētam, prognozēja Freimanis, atzīstot, ka "kreiso" partiju balsojumu ir grūti prognozēt, tomēr aktīvas sarunas ar viņiem tiek vestas jau patlaban.
Pēc sociologa Arņa Kaktiņa domām, varbūtība, ka Rīgas domē tiks izveidota labējā koalīcija, ir visai liela. Tas netiek apšaubīts ne no viena puses, sacīja eksperts.
Patlaban debates notiek par to, vai Aksenoks būs Rīgas mērs. "Tas ir normāls portfeļu dalīšanas process, kura laikā publiski parādās pretrunas," skaidroja Kaktiņš.
Viņš akcentēja, ka Rīgas mēra amats ir tikai viens no portfeļiem. Kaktiņš pieļāva, ka JL varētu upurēt Rīgas mēra amatu par labu citiem amatiem, kuri var nebūt saistīti ar Rīgas domi. 

TP un JL strīds apdraud Rīgas labējo koalīcijas izveidošanu 
Ināra Egle,  Diena  03/18/05     Tautas partijas nespēja pieņemt Aivaru Aksenoku (JL) kā Rīgas mēra amata kandidātu, sūtot sabiedrībai signālus par Jaunā laika it kā neprasmi partneriem piedāvāt redzējumu par Rīgas domē darāmo, apdraud labējo koalīcijas izveidošanu Rīgas domē. Iespējams, tas liecina arī par slēptu nolūku deleģēt šajā amatā savu pārstāvi Andri Ārgali. 
"Šī ir vienīgā un unikālā iespēja izveidot Rīgā labējo koalīciju. Cita ceļa nav. Ja tas neizdosies, atbildība par to būs jāuzņemas Tautas partijai un Jaunajam laikam," preses konferencē pēc četru partiju sarunām sacīja TB/LNNK saraksta līderis Jānis Birks. Jau iepriekš JL ir pateicis, ka paliks opozīcijā, ja mērs nebūs no tās kā uzvarējušās partijas.
Vēlēšanu naktī TP vadošie politiķi pirmoreiz teica, ka A.Aksenoks neesot pārliecinošs mēra kandidāts un JL vajadzētu izvirzīt citu personu šim amatam. LPP līderi savukārt runāja, ka katrai partijai esot spēcīgi mēra amata pretendenti un vajadzētu izvērtēt visu profesionalitāti. 
TP valdes locekļa Jāņa Lagzdiņa ceturtdien vairākkārt atkārtotais, ka JL un A.Aksenokam nav redzējuma par Rīgas domē darāmo, liecina, ka TP vēlas pierādīt sabiedrībai JL nespēju realizēt varu Rīgā. Pretējā gadījumā partijas kā koleģiāli partneri palīdzētu JL un kopā ar to gatavotu šo koalīcijas piedāvājumu. Lūgts šo attieksmi komentēt, A.Aksenoks atzina — arī viņam esot sajūta, ka "zināma rīcība no Tautas partijas puses ir, lai saspīlētu situāciju".
Ja no pārējām labējām partijām koalīcijas veidošanai seko līdzi arī to līderi, tad nav skaidrs, kāpēc Jaunā laika vadītājs Einars Repše, neraugoties uz to, ka tieši JL ir uzņēmies galveno atbildību par labējo vairākuma nodrošināšanu, nav iesaistījies šajā procesā. TP pārstāvjiem, iespējams, varētu būt arī taisnība, raksturojot JL saraksta līderi, jo, atbildot presei, A.Aksenoks vairākkārt izvairīgi un bikli atzina, ka "mēs par to negribētu runāt, jo par to vēl notiek diskusija". Taču vienlaikus jūtams, ka, izmantojot šo JL vājo punktu un to, ka no partijas neviens nav iepriekš strādājis Rīgas domē, TP un, iespējams, arī LPP vēlas īstenot kādu citu plānu, piemēram, panākt, ka Rīgu vada cita persona. Uz jautājumu, vai TP varētu izvirzīt šim amatam arī A.Ārgali, J.Lagzdiņš atbildēja: "Nevaru izslēgt šādu iespēju. Andris Ārgalis ir ieguvis lielu rīdzinieku atbalstu un ir nopietns kandidāts." Tiesa, ceturtdien A.Ārgalis nevēlējās apliecināt savas kvalitātes un pretēji iepriekš solītajam, ka ceturtdien atbildēšot uz visiem jautājumiem, uz tikšanos ar presi nepalika, bet promejot sacīja, ka citi sniegšot kompetentas atbildes. Šāda TP mēra kandidāta uzvedība ir vērota vairākkārt.
Sev netipiski no konkrētām atbildēm uz jautājumiem izvairījās arī LPP priekšsēdis Juris Lujāns, kas gan tāpat kā J.Birks uzsvēra, ka šo četru labējo partiju koalīcija ir vienīgā iespēja un neredzot pamata spekulācijām, ka varētu būt cita koalīcija. Piektdien JL pārstāvji tiksies arī ar domē ievēlētajiem sociāldemokrātiem un Jauno centru, pret ko arī iebilda TP pārstāvis. A.Aksenoks gan uzsvēra, ka sarunas ar minētajiem būs kā ar opozīcijas pārstāvjiem par sadarbību, jo arī viņi ir saņēmuši vēlētāju uzticību. Lai arī pirms dažām dienām koalīcijas veidotājs teica, ka opozīcijai amatus nepiedāvās, var secināt — labējie tomēr ir atskārtuši, ka ar 31 balsi nav iespējams nodrošināt savējo pārstāvju ievēlēšanu visu komiteju vadībā, ja vien kādu no tām nelikvidē.
Ir informācija, ka četru partiju sarunās apsvērta iespēja piedāvāt kādu komiteju arī LSDSP un JC, piemēram, sociāldemokrātiem atstāt līdz šim to pārziņā esošo drošības un kārtības komiteju. LSDSP ģenerālsekretārs Jānis Dinevičs atgādināja, ka LSDSP ir septiņi mandāti, kas ir vairāk nekā divām no labējām partijām, "un tāpēc mēs sevi uzskatām par līdzvērtīgu sarunu un sadarbības partneri, un esam gatavi piedāvāt savu redzējumu".

Vairākās pilsētās mēru ievēl vienbalsīgi 
Ināra Egle,  Diena  03/18/05     Vienbalsīgi par savu pašvaldību vadītājiem ceturtdien ir ievēlēti vairāki līdzšinējie pilsētu domes priekšsēži — Madonas mērs Andrejs Ceļapīters (TP), Valkas mērs Vents Armands Krauklis (TP), Salacgrīvas mērs Dagnis Straubergs (LC). Pirmo reizi pašvaldību vadīs jaunievēlētais Alūksnes mērs Armands Musts, kas ir jauna seja Tautas partijas mēru galerijā un šīs partijas sarakstā kandidēja tikai ar 6.numuru. 
Līdzšinējais Alūksnes mērs Guntars Bērziņš bija vienīgais rajonu pilsētas vadītājs, kas šajās vēlēšanās nestartēja. Alūksnes domes vēlēšanās pa trim vietām ieguva Tautas partija un Jaunais laiks, pārējie pieci domē pārstāvētie politiskie spēki saņēma katrs vienu mandātu. Divu kandidātu konkurencē, sacenšoties par mēra amatu ar JL pārstāvi Viktoru Litaunieku, uzvarēja A.Musts, par kuru nobalsoja septiņi deputāti un kurš arī bija saņēmis lielāko TP vēlētāju atbalstu. Pret balsoja trīs deputāti, bet viens biļetens bija nederīgs. Domes koalīciju veidos visas tajā pārstāvētās partijas, izņemot JL, Dienai atzina A.Musts, kas pašvaldību vēlēšanās kandidējis pirmo reizi. Tā kā Alūksne ir Eiropas Savienības robežas pilsēta, viņš vēlas padarīt to saistošu tūristiem un veicināt pilsētas attīstību tā, lai cilvēki nebrauktu projām no pilsētas. A.Musts ir dzimis 1961.gadā un iepriekš strādāja par SIA Eols direktoru.
Madonas mērs A.Ceļapīters tāpat kā vēl vairāki viņa ceturtdien amatos ievēlētie kolēģi jau ir vadījis pilsētu. Lai arī Madonas domē būs pārstāvēti pieci politiskie spēki, A.Ceļapīters amatā ievēlēts vienbalsīgi. Tiesa TP bija ieguvusi absolūto vairākumu — sešus mandātus. "Mēs jau līdz šim dzīvojām draudzīgi un tā dzīvosim arī nākotnē, jo lielo politiku mazajā pilsētā netaisa," Dienai sacīja Madonas mērs.
Arī par Ogres novada domes priekšsēdi ievēlēts līdzšinējais mērs Edvīns Bartkēvičs (Ogres novadam), par kuru nobalsoja 10 deputāti no 13. Otrs kandidāts uz šo amatu bija uzņēmējs Ludvigs Tribockis (JL), ziņo LETA.
Ievēlēti
Jaunie pilsētu domes priekšsēdētāji

- Valkā — Vents Armands Krauklis, TP — ievēlēts vienbalsīgi
- Ogres novadā —— Edvīns Bartkēvičs, Ogres novadam — desmit par, trīs pret
- Madonā — Andrejs Ceļapīters, TP — ievēlēts vienbalsīgi
- Alūksnē — Armands Musts, TP — septiņi par, trīs pret
- Staicelē — Jānis Bakmanis, Jaunais laiks — pieci par, četri pret
- Salacgrīvā — Dagnis Straubergs, Latvijas ceļš — vienbalsīgi

Lembergu atkal apstiprina Ventspils mēra amatā
DELFI  03/18/05     Aivars LembergsJaunievēlētā Ventspils pilsētas dome pirmajā sēdē piektdien mēra amatā apstiprināja vienīgo izvirzīto kandidātu Aivaru Lembergu, kurš šo amatu ieņēma jau vairākus gadus iepriekšējo sasaukumu domēs, portāls “Delfi” uzzināja pilsētas domē. 
Par Lembergu aizklātā balsošanā nobalsoja 11 deputāti un 2 balsoja pret. Par Ventspils pilsētas domes priekšsēdētāja pirmo vietnieku, aizklāti balsojot, ar 12 balsīm “par” un vienu “atturas” ievēlēja Jāni Vītoliņu. Par Ventspils pilsētas domes priekšsēdētāja vietnieku, aizklāti balsojot, ar 13 balsīm “par” ievēlēja Gunti Blumbergu. 
Izvirzot Lembergu mēra amatam, viņa vadītās partijas biedrs no Jānis Vītoliņš politiskās organizācijas "Latvijai un Ventspilij" valdes vārdā izvirzīja šim amatam Lembergu, raksturodams viņu kā Latvijā visprofesionālāko, pieredzes bagātāko un kompetentāko pašvaldības vadītāju. 
Lembergs pateicās par uzticību, aicināja visus kopā strādāt Ventspils attīstībai. 
Lemberga vadītā partija “Latvijai un Ventspilij” pašvaldību vēlēšanās ieguva 72% vēlētāju balsu un 10 vietas. Divas vietas ieguva “Jaunais laiks”, vienu vietu – Tautas Saskaņas partija. 

Citādīgi valdībā un partijās...

Valsts īpašumu privatizācijas ieņēmumi desmit gados - Ls 1,704 miljardi 
LETA  03/11/05    Desmit gadu laikā valsts īpašumu privatizācijas kopējie ieņēmumi sasnieguši 1,704 miljardus latu, liecina Privatizācijas aģentūras (PA) apkopotie dati.
Skaidras naudas ieņēmumi no privatizācijas desmit gados sasnieguši 332 miljonus latu, bet 1,372 miljardus latu veidoja atprečotie privatizācijas sertifikāti.
Kopš PA darbības sākuma 1994.gadā privatizācijai nodoti 912 valsts īpašuma objekti, 190 valsts uzņēmējsabiedrību kapitāldaļas, 225 valsts nekustamie īpašumi. Likvidācijai nodoti 76 valsts uzņēmumi, bet izskatīšanai - 342 denacionalizācijas lietas.
2004.gada beigās privatizācija bija pabeigta 1106 valsts īpašuma objektos, kuru pārdošanas cena bija 782,88 miljoni latu. Šajos objektos ir pārņemtas saistības 173,93 miljonu latu apmērā, kā arī veiktas investīcijas 206,5 miljonu latu apmērā, kas ir 1,6 reizes vairāk, nekā paredzēja privatizācijas noteikumi. Savukārt nodarbināto skaits privatizētajos valsts īpašuma objektos 1,18 reizes pārsniedz noteikto un tajos strādā 59 368 darbinieki.
Tāpat pabeigta privatizācija 247 valsts kapitāla daļām uzņēmējsabiedrībās. To kopējā pārdošanas summa bijusi 78,25 miljoni latu.
Pagājušajā gadā PA naudas ieņēmumi no valsts īpašuma privatizācijas sasniedza 30,25 miljonus latu, kas ir par 61% vairāk nekā 2003.gadā. Lielāko ieņēmumu daļu - 26 miljonus latu - veidoja no SIA "Lattelekom" saņemtie līdzekļi par obligācijām. Pērn ieņēmumi no zemes pārdošanas sasnieguši 5,11 miljonus latu.
PA privatizācijas sertifikātu kontos pērn ieskaitīts 24 271 privatizācijas sertifikāts, bet par zemes privatizāciju - 102 873 īpašuma kompensācijas sertifikāti.
Pašvaldību īpašuma privatizācijas fondos PA pagājušajā gadā ieskaitījusi 2,99 miljonus latu, valsts budžetā par budžeta parādu kapitalizāciju - 377 000 latu, bet saskaņā ar dažādiem valdības rīkojumiem pārskaitīti 27,67 miljoni latu. PA darbības nodrošināšanai pērn iztērēti 1,79 miljoni latu.
PA pērn apstiprinājusi 310 valsts īpašuma objektu privatizācijas noteikumus, tai skaitā 285 zemesgabalu privatizācijas noteikumus. Noslēgti deviņi valsts īpašuma objektu un valsts mantas pirkuma līgumi par kopējo pārdošanas cenu 245 300 latu.
Pērn pārdotas valsts kapitāla daļas sešās uzņēmējsabiedrībās, tai skaitā trīs uzņēmumos, kuros valsts kapitāla daļas izveidojās budžetā ieskaitāmo nodokļu parādu kapitalizācijas rezultātā. Kopējā pārdošanas cena bija 651 420 latu.
Tāpat pērn noslēgti līgumi par 182 valsts zemesgabalu pārdošanu. Kopējā pārdoto zemesgabalu platība ir 3,23 miljoni kvadrātmetru. Noslēgti arī seši valsts nekustamā īpašuma pirkuma līgumi, vienam uzņēmumam pabeigts likvidācijas process.
Kā šodien PA padomes sēdē informēja aģentūras valdes priekšsēdētājs Artūrs Grants, PA ir apkopojusi informāciju par tiem valsts īpašuma objektiem, kuriem ir ierosināta privatizācija, bet process kādu valsts iestāžu iebildumu dēļ nav uzsākts. Kopumā sarakstā esot vairāk nekā 80 šādu objektu. Par to nodošanu privatizācijai tuvākajā laikā varētu lemt valdība.
PA padome šodien atbalstīja aģentūras pagājušā gada darbības un finanšu pārskatus. 

Pirmās 100 dienas nolauztasAgnese Margēviča,  NRA  03/11/05     Vērtējot tautpartijieša Aigara Kalvīša valdības pirmās 100 dienas, eksperti uzsver, ka tik īsā laika posmā nekādas būtiskas pārmaiņas nav iespējams paveikt. Tomēr valdībai izdevies stabilizēt situāciju valstī, lai gan Kalvītim, nākot pie varas, draudējis mediķu aizsākts streiku vilnis. Komentējot valdības pašslavināšanos ar paveikto, eksperti ironiski norāda – Latvijā ierasts lepoties ar to, kas uzskatāms par pašsaprotamu.
"100 dienas ir tikai laiks, lai parādītu attieksmi," uzsver ekonomiste Raita Karnīte. Valdības pirmo trīs mēnešu darbs aizritējis samērā stabili un pa šo laiku nav piedzīvots "ne sevišķi daudz lielu trokšņu, ne pārpratumu vai skandālu; ne lieli plusi, ne lieli mīnusi," vērtē ekonomists Uldis Osis. Viņaprāt, valdības salīdzinoši pozitīvais sniegums lielā mērā izskaidrojams arī ar to, ka šis periods bijis kopumā stabils Latvijas politiskajā dzīvē. Turklāt pēdējos mēnešus dominējuši vairāk ārpolitiski jautājumi, kas nav ļāvuši saasināties uzmanībai par valdības darbu. 
"Šī valdība saņēma valsti diezgan vētrainā laikā, kad brieda streiki. Šā vai tā, bet valdība ar šīm problēmām tika galā – mediķus kaut kā nomierināja un tiem pakaļ nevēlās streiku vilnis," spriež R. Karnīte.
Eksperti valdības pirmo 100 dienu caurmērā pozitīvo sniegumu saista ar faktu, ka tajā dominē Tautas partija (TP). "Neesmu TP fane, bet no tā salikuma, kas ir Saeimā, tā izskatās vispārliecinošāk," uzskata R. Karnīte, piebilstot: "Pārliecinoši, bet ne labi." "Ar lielu partiju vienmēr rēķinās," piebilst U. Osis. R. Karnīte TP piekopto politisko praksi raksturo kā racionālu, tomēr atsevišķos aspektos "nesaprotamu". Gan TP, gan tās vadītajai valdībai esot raksturīgi "ātri pieņemt lēmumus, ātri pieķerties privatizācijai". 
R. Karnīte ar neslēptām aizdomām raugās uz A. Kalvīša valdības politiku privatizācijas jomā, jo kā neprivatizējamas vai vismaz tādas, kuras "nebūtu vēlams privatizēt" nav noteiktas, piemēram, izglītības iestādes un veselības aprūpes iestādes, uz kurām biznesa struktūras jau tagad met aci. Tagadējā valdība, pēc ekonomistes domām, "biznesam jutīgās sfērās izvēlas slidenus risinājumus, kas paver plašas iespējas".
Eksperti ar ironiju vērtē valdības centienus pašslavināties par īsajā laika sprīdī paveikto. "Kas tad tas ir par sasniegumu, ja valdība panāk normāla budžeta pieņemšanu?" vaicā R. Karnīte un piebilst, ka Latvijā valdībām esot raksturīgi lepoties ar to, kas esot ne vairāk kā "normāls valdības darbs". Vienlaikus ekonomiste uzsver – būtiskas izmaiņas nav panākamas pat vienas valdības laikā, kur nu vēl darbības pirmajās 100 dienās.
Vērtējot Iekšzemes kopprodukta (IKP) pieaugumu 8,5 procentu apmērā, A. Kalvītis uzsver, ka Latvijas ekonomika ir visstraujāk augošā no Eiropas Savienības valstīm. Prognozes liecinot, ka arī šis gads nebūs sliktāks par iepriekšējo. Savukārt eksperti brīdina – lai gan IKP pieauguma piesaukšana ir ļoti ērts un skanīgs veids, kā ilustrēt to, ka valstī "lietas iet uz augšu", šis rādītājs nebūt neesot viennozīmīgs. "Jāskatās, uz kā rēķina noticis šis IKP pieaugums – pateicoties tirdzniecībai ar nekustamajiem īpašumiem, tirdzniecībai vispār un, iespējams, transporta sfērai. Bet kur paliek rūpniecība?" vērtē R. Karnīte un uzsver, ka pēc IKP pieauguma nevar spriest par valstij tik būtisko labklājības celšanos – tās rādītājs esot darba algas, bet tur lepnumam nav pamata. 
***
Kalvīša vadības 2005. gada uzdevumu Top 5
1. Veselības aprūpes krīzes novēršana un funkcionējošas veselības aprūpes sistēmas izveidošana.
- Ja ar krīzes novēršanu domāta streikiem nobriedušo mediķu nomierināšana, tas ir izdevies. Tomēr ar veselības aprūpes sistēmas reformas sākšanu valdībai lepoties nebūtu pamata – to paguvusi deklarēt vai ikviena no pēdējo gadu valdībām. 
2. Vidējā termiņā sabalansēta valsts budžeta veidošana un būtiska inflācijas samazināšana. 
- Sabalansēta budžeta veidošana ir pašsaprotams ikvienas valdības uzdevums, ko nevar uzskatīt par valdības darba pievienoto vērtību, – spriež eksperti. 
3. Latvijas tautsaimniecības konkurētspējas uzlabošana līdz ES augstākajam līmenim, ietverot zināšanu ekonomikas izveidošanu. 
- Valdība priecājas, ka pērn par 8,5% pieaugušais IKP liecina – Latvijā ir visstraujāk augošā tautsaimniecība Eiropā. Pēc IKP pieauguma nevar spriest par valstij tik būtisko labklājības celšanos – tās rādītājs esot darba algas, kur lepnumam nav pamata, – uzskata ekonomiste Raita Karnīte.
4. Eiropas konstitucionālā līguma ratifikācija. 
- Šo skaisto apņemšanos vismaz uz pusgadu nobremzēja ļoti prozaiska problēma – konstitūcijas latviskotajā variantā bija pieļauts ārkārtīgi daudz stila, gramatisko un pats galvenais – jēdzienisko kļūdu.
5. Privatizācijas pabeigšana. 
- Valdības izstrādātājā tā sauktajā privatizācijas jumta likumā noteikts, ka privatizēt nevarēs sešus lielos valsts uzņēmumus. Tomēr sarakstā neiekļaujot arī izglītības un veselības aprūpes iestādes, vedina uz aizdomām par "slidenu risinājumu, kas paver plašas iespējas". 
Avots: Aigara Kalvīša valdības deklarācija un ekspertu vērtējumi
JL norāda uz jaunām "spraugām" vērtīgu valsts zemju privatizēšanai 
Evija Ercmane,  Diena  03/12/05     Šie privatizācijas likuma priekšlikumi ļautu iedzīvoties lielajiem sertifikātu turētājiem un valstij nestu zaudējumu ap 100 miljonu latu apjomā. Šādi priekšlikumus, kurus privatizācijas jumta likuma pārveidošanai iesnieguši vairāku, to skaitā koalīcijas partiju deputāti, piektdien pēc tikšanās ar valdības vadītāju Aigaru Kalvīti raksturoja Jaunā laika (JL) pārstāvji. Premjers JL apsolījis, ka likums Saeimā netiks pieņemts, kamēr visi koalīcijas partneri tam nepiekritīs, norādīja ministru prezidenta preses pārstāvis Arno Pjatkins. Draudus valdības stabilitātei JL līderis Einars Repše pagaidām nesaskata, taču apgalvoja, ka "mēs ļoti nopietni pārdomāsim, kā turpmāk darboties šādos apstākļos valdībā".
Vairumu dažādi vērtēto priekšlikumu valdībā jau atbalstītajam privatizācijas jumta likumam iesniedzis Tautas partijas (TP) deputāts Mihails Pietkēvičs, kā arī Latvijas Pirmās partijas (LPP) un Tautas saskaņas partijas deputāti. Viens no ierosinājumiem, kuru visvairāk kritizēja arī Dienas aptaujātie ekonomisti un nekustamā īpašuma tirgus pārstāvji, ir valsts un pašvaldību zemju privatizēšana ne vairs par tirgus cenu kā līdz šim, bet par kadastrālo vērtību, kas daudzviet Latvijā ir pat desmit reižu zemāka. "No šādas situācijas iegūtu cilvēki, kuri grib iegādāties vērtīgas zemes," komentē nekustamo īpašumu uzņēmuma Balsts valdes priekšsēdētājs Aigars Zariņš. 
Otrs priekšlikums paredz iespēju kompensācijas sertifikātus (par kuriem var privatizēt vienīgi zemi) nepieciešamības gadījumā "aizstāt" ar privatizācijas sertifikātiem (par kuriem zemi līdz šim iegādāties faktiski nevarēja) proporcijā 1 pret 2. Edgars Jaunups, JL deputāts, norāda — ja par privatizācijas sertifikātiem varēs iegūt arī zemi, lielo sertifikātu pakešu turētāji līdz šim vēl lētos (ap pieci lati) privatizācijas sertifikātus varēs pārdot par stipri augstāku cenu. 
R.Remess teic, ka kompensācijas un privatizācijas sertifikātiem ir ļoti atšķirīgas tirgus cenas, turklāt to piešķiršana bijusi ar atšķirīgiem pamatojumiem, proti, privatizācijas sertifikātus ieguva faktiski visi, bet kompensācijas tikai tie, kuri atteicās no īpašumiem. Pēc R.Remesa domām, šāda "maiņa" nav loģiska. 
"Mēs zinām, kādi var būt mehānismi, lai izkrāptu valstij ap 100 miljonu, un šie mehānismi parādās vairāku partiju deputātu it kā nejauši iesniegtajos priekšlikumos," pēc apspriedes ar premjeru žurnālistiem teica ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš. Dienai piektdien visas dienas laikā neizdevās sazināties ne ar pašu M.Pietkēviču, ne TP Saeimas frakcijas priekšsēdētāju Jāni Lagzdiņu, ne arī partijas priekšsēdētāju Ati Slakteri.
Privatizācijas pabeigšanas likumprojektu steidzamības kārtā (tikai divos lasījumos) Saeimā paredzēts pieņemt jau 17.martā, taču E.Repše norādīja, ka tad, ja kopīgs viedoklis netiks panākts, likumprojekts varētu atgriezties apspriešanai valdībā.

Saeimā privatizācijas "jumta" likuma izskatīšana sākas ar karstām diskusijām 
LETA  03/15/05     Saeimas Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisijas sēdē šodien, kā jau tika prognozēts, izvērtās karstas diskusijas par jauno privatizācijas "jumta" likumu, ar kuru iecerēts pabeigt privatizācijas procesu Latvijā.
Komisija izskatīja tikai 40 no vairāk nekā 200 iesniegtajiem priekšlikumiem likumā, kas tiek gatavoti galīgajam lasījumam Saeimā. Galvenā debates bija par jautājumu, kam un uz kādiem nosacījumiem ir tiesības prasīt apbūvēta zemes gabala privatizāciju.
Likumprojekta autori no Ekonomikas ministrijas un partijas "Jaunais laiks" ir iecerējuši samazināt tos gadījumus, kuros tiek piešķirtas tiesības iesniegt ierosinājumu par apbūvēta zemesgabala privatizāciju, aģentūrai LETA stāstīja EM parlamentārais sekretārs Dzintars Zaķis.
EM rosina noteikt, ka šādas tiesības ir personām, kuras īpašumtiesības uz ēkām vai būvēm, kas atrodas uz zemesgabala, ir nostiprinātas zemesgrāmatā, kā arī personām, kuru īpašumtiesības uz ēkām vai būvēm nav nostiprinātas zemesgrāmatā, bet kuras ieguvušas tiesības uz šīm ēkām privatizācijas rezultātā.
Šis gadījums attiecas uz tām padomju laikos celtajām rūpnīcām un citām ēkām, kas pēc patlaban spēkā esošajiem likumiem nav celtas likumīgi un kurām līdz ar to ir apgrūtināta ierakstīšana zemesgrāmatā.
Uzņēmējiem, kuriem valsts ļāva privatizēt šādus objektus, būtu jādod tiesības privatizēt zemi zem tiem, pauda Zaķis.
Tomēr JL kategoriski iebilst, ka privatizācijas ierosinājumu būtu tiesības iesniegt par zemi, kas atrodas virs vai pie infrastruktūras objektiem, piemēram, caurulēm vai ceļiem. 
"Ja kāds izdomā iebāzt cauruli zem zemes, tas viņam nedrīkst dot tiesības privatizēt vienu hektāru zemes virs tās," skaidroja Zaķis.
Paplašināt to gadījumu skaitu, kad var tikt iesniegts ierosinājums par apbūvētas zemes privatizāciju, rosina Tautas partijas (TP) deputāts Mihails Pietkēvičs. Pēc viņa teiktā, šo un arī citus viņa priekšlikumus atbalsta TP.
Pie likumprojekta komisijas turpinās darbu rīt, 16.martā.
Kā vakar paziņoja Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP), ja valdības koalīcijas partijas līdz ceturtdienai nevienosies par kādu no privatizācijas "jumta" likumā ietvertajiem jautājumiem, likumprojekts tiks izslēgts no parlamenta šīsnedēļas sēdes darba kārtības.
Jau ziņots, ka pret daļu TP priekšlikumu iebilst par likumprojektu atbildīgās EM vadītāji no JL. Pēc viņu teiktā, šādi tiek mēģināts no valsts budžeta "legāli" nozagt ap 100 miljoniem latu.
Deputāti lems par Pietkeviča priekšlikumu, kas paredz, ka apbūvētu zemesgabalu privatizē par cenu, kas vienāda ar zemes kadastrālo vērtību, nevis, kā jaunajā likumā noteikts, par tās tirgus vērtību, kas, pēc JL aprēķiniem, ir desmit reizes lielāka.
Priekšlikumos arī paredzēts divus parastos sertifikātus pielīdzināt kompensācijas sertifikātiem. Tāpat ar TP priekšlikumiem iecerēts atvieglot nosacījumus, ar kādiem var iegūt privatizācijas tiesības uz zemi, kā arī to, cik liela daļa no maksas par zemi lielajās pilsētās būs jāmaksā naudā.
Jau ziņots, ka pagājušonedēļ Kalvītis JL solīja: ja starp koalīcijas partneriem netiks panākta vienošanās par kādu jaunajā privatizācijas "jumta" likumā skartu jautājumu, likums Saeimā netiks pieņemts līdz vienota viedokļa panākšanai. 

Valdība nolemj pagaidām nepārdot kapitāldaļas lielajos uzņēmumosDELFI  03/15/05    Valdība otrdien, izskatot ekonomikas ministra Krišjāņa Kariņa (“Jaunais laiks”) priekšlikumus par rīcību ar valsts kapitāla daļām “Lattelekom”, „Latvijas Mobilai telefons”, “Rīgas Siltums” un “Air Baltic Corporation”, nolēma tos pagaidām nepārdot. Savukārt strīds par zemes privatizāciju starp “Jauno laiku” un Tautas Partiju turpinās. 
Kariņš otrdien valdībai iesniedza ziņojumu par iespējamo rīcību ar valsts kapitāla daļām lielajos uzņēmumos, izņemot “Ventspils naftu” (VN), jo valdība jau iepriekš izšķīrās uzsākt sarunas par valstij piederošo 38% VN pārdošanu, un valdība vienojās pagaidām nepārdot kapitāldaļas šajos uzņēmumos, portālu “Delfi” informēja Ekonomikas ministrijā. 
Kariņš uzskata, ka valstij nav jānodarbojas ar uzņēmējdarbību, tomēr valdībai, lemjot par valsts kapitāldaļām dažādos uzņēmumos, jāņem vērā tautsaimnieciskās attīstības un iedzīvotāju intereses. Ministrs uzskata, ka “Lattelekom” (51%) un LMT (28%) daļu pārdošanu šobrīd nebūtu jāsasteidz, jo līdz šim vēl nav skaidrības par trešā UMTS operatora ienākšanu Latvijas telekomunikāciju tirgū. Turklāt abi uzņēmumi ir perspektīvi un pelnoši, kas valstij katru gadu nodrošina vairākus desmitu miljonu dividendes. 
“Rīgas Siltuma” valdībai piederošos 49% vēl nav jāpārdod, jo uzņēmums nodrošina iedzīvotājiem ļoti nozīmīga pakalpojuma sniegšanu, tāpēc valstij, lemjot par valsts daļu pārdošanu, jābūt drošai, ka uzņēmums arī turpmāk par pieejamu cenu spēs iedzīvotājiem piedāvāt kvalitatīvu pakalpojumu. Tāpat būtu jāsaskaņo tālāko rīcību ar otru lielāko uzņēmuma īpašnieku - Rīgas domi. Bet 52% “Air Baltic” daļu pēc Kariņa domām, nebūtu jāpārdod, kamēr nebūs pabeigtas Rīgas lidostas reformas un situācija lidostā nebūs nostabilizējusies. 
Savukārt par zemes privatizāciju starp koalīcijas partijām vienprātības nav. “Jaunais laiks” ir satraucies par Saeimas deputātu no Tautas partijas un Latvijas Pirmās partijas priekšlikumiem privatizācijas pabeigšanas “jumta” likumā, kas paredz īpašuma kompensācijas sertifikātu aizstāšanu ar privatizācijas sertifikātiem un apbūvēto zemes gabalu pilsētās privatizāciju par kadastra, nevis tirgus vērtību. Sertifikātu aizstāšana, pēc JL domām, ir netieši parasto sertifikātu atprečošana par naudu. 
Premjers Aigars Kalvītis gan kārtējo reizi uzsvēra, ka tie ir deputātu, nevis partijas, priekšlikumi, un solīja, ka “jumta” likums netiks virzīts tālāk bez valdības koalīcijas partneru viedokļu saskaņošanas, informēja premjera preses sekretārs Arno Pjatkins. 
Bērziņš šaubās par JL atbalstu veselības reformai; JL vēlas citu finansēšanas modeli
LETA  03/16/05    Veselības ministrs Gundars Bērziņš (TP) pēc tikšanās ar Saeimas partijas "Jaunais laiks" (JL) frakcijas deputātiem pauda šaubas par JL atbalstu reformai. Tikmēr JL rosina Latvijā veidot citu veselības aprūpes finansēšanas modeli - ieviest obligāto veselības valsts apdrošināšanu jeb īpašu tieši veselībai iezīmētu nodokli.
Pēc tikšanās ar JL deputātiem veselības ministrs žurnālistiem sacīja, ka "ir šaubas par JL spēju nodrošināt veselības aprūpes reformas realizāciju". Bērziņš gan sola iepazīties ar JL priekšlikumu, tomēr viņa nostāja pret veselības aprūpes finansēšanas modeļa maiņu ir skeptiska.
Pēc ministra ieskatiem, nepalielinot kopējo veselības aprūpei veltīto naudas masu, finansēšanas modeļa maiņai nav nozīmes, jo naudas veselības aprūpei ir pārāk maz. 
"Mainot saskaitāmos vietām, to summa nemainās un viens plus viens tik un tā būs divi," sacīja veselības ministrs.
Lai palielinātu līdzekļus veselības aprūpei, būtu jāpalielina nodokļi, taču šāds solis nebūtu vēlams, sacīja Bērziņš.
Savukārt JL frakcijas priekšsēdētājs Kārlis Šadurskis sacīja, ka veselības nodoklis vismaz mudinātu cilvēkus darba algu saņemt legāli, jo viņi saprastu, ka maksā savai veselībai.
Šadurskis atzina, ka tikšanās laikā veselības ministram nav izdevies kliedēt JL bažas par spēju nodrošināt veselības aprūpes pieejamību.
Savukārt ministrs norādīja, ka veselības aprūpes reforma "kustas lēni", bet pauda gatavību cīnīties līdz pēdējam.
"Cilvēki zina, ka vajag pārmaiņas, skraidīšana ar benzīna kannām un sērkociņiem tagad nav vajadzīga," sacīja veselības ministrs.
JL Saeimas frakcijas tikšanās ar Bērziņu šodien noritēja aiz slēgtām durvīm. Veselības ministrs žurnālistiem sacīja, ka tā neesot bijusi viņa iniciatīva, jo viņš ir "par atklātību" un viņam neesot nekā slēpjama. 

JL aizsāktais robežbūves skandāls izrādījies blefsAgnese Margēviča,  NRA  03/16/0    Divus gadus pēc Jaunā laika (JL) saceltā skandāla par Austrumu robežas izbūvē it kā pieļautajām nelikumībām, kas izvērtās par reklāmas simbolu šīs partijas cīņai ar korupciju, Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (KNAB) atzinis, ka krimināllieta jāizbeidz, jo amatpersonu rīcībā nav bijis nozieguma sastāva.
KNAB 14. martā – aiznākamajā dienā pēc pašvaldību vēlēšanām – nolēmis izbeigt krimināllietu par iespējamām nelikumībām Austrumu robežas izbūvē, jo lietā nav nozieguma sastāva, informē biroja pārstāvis Andris Vitenburgs. Lēmuma kopija esot nosūtīta Ģenerālprokuratūras Krimināltiesiskā departamenta Sevišķi svarīgu lietu izmeklēšanas nodaļas virsprokuroram Modrim Adleram.
Nu ne pie vienas Saeimas frakcijas nepiederošais deputāts Māris Gulbis, kurš tolaik, būdams JL biedrs un iekšlietu ministrs, aicināja amatpersonas sodīt par it kā pieļautām nelikumībām, KNAB lēmumu par krimināllietas izbeigšanu skaidro ar politiskās situācijas maiņu. 
Mareks Segliņš (Tautas partija), kurš iekšlietu ministra postenī bija pirms M. Gulbja un kuru M. Gulbis tolaik piesauca kā vienu no iespējamajiem nelikumību vaininiekiem, intervijā Neatkarīgajai uzsvēra, ka toreizējā JL biedra pirms diviem gadiem saceltais "ļembasts" valstij dārgi izmaksās. Proti, pirms diviem gadiem apturētā robežas izbūves atsākšana nu maksāšot krietni dārgāk, jo izmaksas sadārdzinājušās. "Kas valstij atlīdzinās šos miljonu zaudējumus?" retoriski vaicā M. Segliņš.
IeM valsts sekretāra vietnieks Viktors Elksnis, kuram 2003. gadā pēc Austrumu robežas atjaunošanas vadības nodaļas likvidācijas uz laiku nācās šķirties no sava amata, lēš, ka sadārdzinājuma rezultātā vien valstij radies apmēram piecu miljonu latu zaudējums. Viņaprāt, divu gadu laikā, kopš vilkās nu izbeigtā krimināllietas izmeklēšana, tādējādi apturot apmēram 50 miljonu latu novirzīšanu šim projektam, tas sadārdzinājies par apmēram 10 procentiem. "Tas [skandāls] bija vajadzīgs, lai parādītu, ka Jaunais laiks spēj atklāt nopietnas paviršības, neizdarības. Turklāt tas viņiem ļāva budžetā iegūt 50 miljonus, ko novirzīt populistisku solījumu izpildei," spriež IeM valsts sekretāra vietnieks. 
M. Segliņš uzskata, ka skandāls uzsākts, lai spodrinātu M. Gulbja popularitāti. "Vismaz es neatceros, kādus partijas [Jaunā laika] paziņojumus tajā laikā," teic M. Segliņš. Neatkarīgā 2003. gada janvārī, kad aizsākās robežbūves skandāls, citēja premjeru Einaru Repši, kurš robežbūves lietā saskatīja "valsts izlaupīšanas shēmu uz tik nepieciešamās robežbūves rēķina". "Jaunajam laikam īpaši pirmajā partijas darbības gadā bija raksturīga visu citu apķēzīšana un apsaukāšana. Šī jau nav pirmā lieta, kur viss beidzas ar čiku, un galvenais šī čika kalējs bija Gulbis," spriež M. Segliņš.
"Politiskā situācija ir mainījusies, lietā iesaistītie politiskie spēki šobrīd ir pie varas, un nevienam nebija interese šo lietu izmeklēt," KNAB lēmumu Neatkarīgajai vakar komentēja Māris Gulbis, kurš tolaik, būdams JL biedrs un iekšlietu ministrs, visaktīvāk pauda viedokli, ka pieļautas nelikumības. Jautāts, vai no viņa teiktā var secināt, ka politiķim ir šaubas par KNAB politisko neatkarību, M. Gulbis teica: "Arī šīs neatkarīgās institūcijas osta politisko gaisotni."
Valsts policija 2003. gada 9. aprīlī ierosināja krimināllietu par dienesta pilnvaru pārsniegšanu, ko izdarījušas IeM amatpersonas, noslēdzot līgumus par Valsts robežkontroles Galvenās pārvaldes un Rēzeknes robežsargu skolas rekonstrukcijas veikšanu. Pirms diviem gadiem krimināllietas ierosināšana tika skaidrota ar to, ka, slēdzot līgumus, par 2,6 miljoniem latu pārsniegtas tehniskā projekta noteiktās izmaksas, lidz ar to nodarīts būtisks kaitējums valsts interesēm. Pirmstiesas izmeklēšanas turpināšanai krimināllieta tika nodota KNAB 2003. gada oktobrī.
"Veicot krimināllietā pilnīgu, objektīvu un vispusīgu pirmstiesas izmeklēšanu, kā arī novērtējot lietā savāktos materiālus, nav iegūti un pierādīti fakti, kuri apstiprinātu, ka Iekšlietu ministrijas amatpersonas būtu rīkojušās prettiesiski. Savāktie materiāli nedod pamatu konstatēt, ka amatpersonu darbībās ir saskatāmas Krimināllikuma 317. panta pirmajā daļā paredzētā noziedzīga nodarījuma vai cita nozieguma sastāva pazīmes," informē A. Vitenburgs. 
2003. gada janvārī Neatkarīgā rakstīja, ka aizdomīgi daudzos IeM rīkotajos konkursos, jo īpaši saistībā ar Austrumu robežbūvi, virkni valsts pasūtījumu ieguva ar Tautas partiju saistītas firmas. Valsts kontrole, izlases veidā pārbaudot tikai atsevišķus saistībā ar robežbūvi noslēgtos līgumus 2000. un 2001. gadā, atklāja objektu sadārdzinājumu par pusmiljonu latu, no kuriem 250 029 lati tika traktēti kā nepamatots sadārdzinājums. "Sadārdzinājums saistīts arī ar dažādu sadzīves priekšmetu iegādi, piemēram, trauku, mēbeļu iegādi par vairākiem tūkstošiem latu, kas nav paredzēts investīciju projektos," pirms diviem gadiem Neatkarīgajai stāstīja tālaika valsts kontrolieris Raits Černajs. Sertifikātu mocības
Bens Latkovskis,  NRA  03/17/05      Sertifikātu īpašnieku noniecināšanas kampaņa sasniedz mērķi. Sabiedrība aplaudē. Partija Jaunais laiks var šķērēt politisko dividenžu kuponus. Nopietniem cilvēkiem gan šī jezga liekas nožēlojama.
Deviņdesmito gadu sākumā sabiedrībā bija plaši izplatītas teorijas par to, ka uzņēmējdarbībā nepieciešams iesaistīt pēc iespējas vairāk cilvēku. Tolaik valdīja neiedomājamas ilūzijas par brīvā tirgus brīnumdarītāja funkcijām. Atbilstoši šīm teorijām tirgus vienmēr pats atrod labāko problēmu risināšanas ceļu. To pēc tā laika ideologu atzinuma vislabāk atradīs privātīpašnieks.
Prakse šīs teorijas sagrāva neiedomājami īsā laikā. Labi iedomātā privatizācija ātri pārtapa nekaunīgā prihvatizācijā. Var jau būt, ka sertifikātu idejai bija arī kāds racionāls grauds. Taču šī ideja tika pilnīgi izbojāta, ļaujot viltus vērtspapīriem nonākt brīvā tirdzniecībā. Šodien jebkuras sarunas par sertifikātu idejas pamatotību uzreiz atduras pret iebildi, ka kādreiz tos tirgoja par 50 santīmiem. Proti, tie tika pārdoti kā nevienam nevajadzīgi nelikvīdi. Tas, ka tagad sertifikātu cena svārstās ap desmit latiem, ir pavisam cits jautājums. Sertifikātu jautājums nu ir pārvērties no ekonomiska par politisku.
Vairākums iedzīvotāju no saviem sertifikātiem jau labi sen kā atbrīvojušies. Kurš pārdevis, kurš kaut ko privatizējis. Maz ir to, kuri apmierināti ar veidu, kādā viņi no sertifikātiem tikuši vaļā. Šādā situācijā pasludināt, ka sertifikātu pielietojums jāierobežo, ir politiski vairāk nekā izdevīgi. Ja vēl dod neuzkrītošus signālus, ka ir daži lieli sertifikātu īpašnieki, kuri tos savulaik par lētu naudu sapirkuši un tagad vēlas pārņemt kontroli pār kādiem lieliem Latvijas sabiedrībai nozīmīgiem īpašumiem, tad politiskās dividendes nav ilgi jāgaida.
Tomēr šajā gadījumā rīkoties pēc revolucionārās sirdsapziņas ir netālredzīgi. Visas partijas ir skaidri deklarējušas, ka lielie uzņēmumi par sertifikātiem privatizēti netiks. It kā populistiem šis arguments būtu izņemts no rokām. Tomēr ne. Katru reizi, kad sertifikātu jautājums tiek skatīts, un tas notiek jau kuro gadu pēc kārtas, atrodas cilvēki, kuri atgādina – juridisko personu kontos ir vairāk nekā pieci miljoni sertifikātu, un tas ir bīstami.Par privatizācijas likumu vēl būs smagas cīņasBens Latkovskis,  NRA  03/18/05     Pirms nepilna mēneša pirmajā lasījumā kā steidzams pieņemtais privatizācijas pabeigšanas jumta likums ir iestrēdzis likumdevēju komisijās. 
Vakar tas no Saeimas darba kārtības tika izņemts.
Ekonomikas ministrijas izstrādātajā likumprojektā, kas iecerēts kā kapa zvans ieilgušajam privatizācijas procesam, iesniegti vairāk nekā 200 labojumu. 
Tautas partijas frakcijas priekšsēdētāja vietnieks Mihails Pietkēvičs sarunā ar Neatkarīgo neslēpa, ka likumprojekts bijis sagatavots ļoti nekvalitatīvs. 
"Es kā jurists varu teikt, ka reti Saeimā nāk tik vāji sagatavoti valdības akceptēti dokumenti. Jau tas vien, ka ir iesniegti vairāk nekā divi simti labojumu priekšlikumu, par daudz ko liecina. Un tie jau nav tikai mani ierosinājumi. Vairāk nekā piecdesmit priekšlikumu iesniedzis Saeimas Juridiskais birojs," stāsta M. Pietkēvičs. Viņš gan nevarēja precīzi minēt, kad likumprojekts varētu tikt atkal iekļauts darba kārtībā. "Komisijās jau ir izskatīti aptuveni trešā daļa no iesniegtajiem priekšlikumiem. Debates ir ļoti asas, un diez vai tuvākā mēneša laikā tiks atrasti kaut kādi kopsaucēji, lai likumprojektu droši virzītu Saeimas apstiprināšanai," prognozē M. Pietkēvičs.
Problēmas rada partijas Jaunais laiks un Tautas partijas atšķirīgā izpratne par privatizācijas procesa pabeigšanu. Jaunā laika deputāti un ekonomikas ministrs Krišjānis Kariņš uzskata, ka jāmaina privatizācijas nosacījumi, jo tā valsts varētu iegūt vairāk līdzekļu. Pēc ekonomikas ministra domām, zeme jāprivatizē tikai par zemes tirgus vērtību, kas ievērojami pārsniedzot kadastrālo vērtību. Savukārt Tautas partija uzskata, ka, mainot šos nosacījumus, tiek pārkāpti tiesiskās paļāvības principi. 
Kā Neatkarīgajai pastāstīja premjera ārštata padomnieks Viktors Šadinovs, uzņēmēji, kas savā laikā ir nopirkuši nekustamos īpašumus, rēķinājās, ka zemi zem tiem varēs privatizēt pēc tolaik spēkā esošās kārtības – par kadastrālo vērtību. "Ir ļoti daudzi uzņēmēji, kuri jau pirms vairākiem gadiem, pat vēl 1999. gadā, iesnieguši lietošanā nodotās zemes privatizācijas priekšlikumus. Dažādu iemeslu dēļ šie priekšlikumi nav izskatīti. Tagad beidzot uzņēmējs varētu privatizēt zemi zem savā īpašumā esošajām ēkām, taču izrādās, ka nu jau jāmaksā pavisam cita cena. Sevišķi tas attiecas uz zemi Rīgā un Jūrmalā," situāciju ilustrē V. Šadinovs. Līdz 2003. gada beigām zeme tika privatizēta tikai par tās kadastrālo vērtību – 80% par sertifikātiem, 20% – par naudu.
Ekonomikas ministrijas izstrādātajā likumprojektā teikts, ka zemi var privatizēt par tās tirgus vērtību, maksājot 80% naudā, 20% – sertifikātos. Kā pēdējo privatizācijas par sertifikātiem pieteikumu iesniegšanas termiņu likumprojekts paredz noteikt 2005. gada 30. decembri. Tomēr šobrīd, pēc V. Šadinova vārdiem, komisijas ir nolēmušas, ka pieteikties privatizēt par sertifikātiem varēs vēl gadu pēc likuma pieņemšanas. V. Šadinovs prognozē, ka likumprojektu varētu pieņemt aprīļa sākumā. "Darba grupa pa Lieldienu brīvdienām pastrādās mierīgos apstākļos, un tad jau likumprojektu varēs virzīt uz Saeimu." Viņš piedāvā zemes vērtību noteikt atbilstoši aktuālajai kadastrālajai vērtībai, kuru Zemes dienests varētu mainīt reizi sešos mēnešos. "Neoficiālās sarunās šāds kompromisa priekšlikums cilvēkiem, kas ar šo lietu nopietni nodarbojas, šķiet ļoti pieņemams," stāsta V. Šadinovs.
Privatizācijas pabeigšanas likumprojektā nav paredzētas privatizācijas sertifikātu kompensācijas naudā vai kompensācijas sertifikātos. Īpašumu apjoms, ko valsts un pašvaldības var piedāvāt privatizācijai, pēc Ekonomikas ministrijas uzskata, ir pietiekams, lai sertifikātu daudzums, kas ir iedzīvotāju rīcībā, varētu tikt izlietots. M. Pietkēvičš gan par šādu apgalvojumu nav pārliecināts. Pašlaik ir izmantoti jau vairāk nekā 90% privatizācijas sertifikātu. 
Likums paredz arī noņemt birokrātiskos šķēršļus privatizācijas procesā, būtiski atvieglojot privatizāciju, kad persona vēlas iegūt īpašumā zemi, uz kuras atrodas tai piederoša ēka vai īpašums, kas reģistrēts uz personas vārda zemesgrāmatā.
 Premjera iniciatīvās saredz draudu KNAB neatkarībai 
Irina Jesina,  Diena  03/17/05     Lai "sakārtotu sistēmu", kā tiek izskatītas Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja (KNAB) darbinieku sūdzības par priekšnieka lēmumiem, KNAB pārraugs Ministru prezidents Aigars Kalvītis (Tautas partija) trešdien ar ģenerālprokuroru Jāni Maizīti vienojās izveidot īpašu darba grupu. 
Gan KNAB sabiedriskās konsultatīvās padomes vadītājs Valts Kalniņš, gan Saeimas Pretkorupcijas komisijas vadītāja Linda Mūrniece (JL) ir vienisprātis, ka darba grupas izveide apdraudēšot biroja neatkarību, jo tajā darbosies valsts amatpersonas, kas potenciāli var nonākt KNAB redzeslokā. 
KNAB priekšnieks Aleksejs Loskutovs uzskata, ka būtu prettiesiski izveidot pastāvīgu uzraudzības vienību.
J.Maizītis Dienai uzsvēra, ka darba grupa nebūšot tiesīga skatīt konkrētas sūdzības par KNAB, tai jāizveido sistēma, kas novērstu bažas, ka premjers var iejaukties KNAB izmeklētajās lietās. "Tā ir mana nostāja, premjers var visādi rīkoties," viņš piebilda. Ģenerālprokurors uzsvēra, ka ar premjeru pārrunājis vien pašas sistēmas sakārtošanu — kā izskatīt sūdzības par KNAB darbību, bet ne domu par kādas pārraudzības institūcijas izveidi.
Citādi A.Kalvīša ideju par darba grupas izveidi skaidroja premjera biroja vadītājs Jurģis Liepnieks: premjeram kā KNAB likumīgajam pārraugam jāatbild uz biroja darbinieku sūdzībām par priekšnieka rīcību, tāpēc darba grupa, kurā varētu strādāt prokuratūras, Tieslietu ministrijas, Valsts civildienesta pārvaldes (VCP), Valsts kancelejas (VK) un KNAB pārstāvji, būtu "neliels ekspertu slānītis, kurš garantētu, ka lēmumus būs grūtāk apstrīdēt". Tā ikreiz, kad premjers saņems kādu sūdzību par KNAB, darba grupa spriedīs, kā premjeram uz to atbildēt vai kam to nosūtīt. 
Izskatot KNAB darbinieku sūdzības par darba organizāciju birojā, likums premjeram arī tagad neliedz konsultēties ar VK un VCP juristiem, nepiesaistot ekspertu darba grupu, saka L.Mūrniece. "Tagad par KNAB darba organizāciju spriedīs ministriju ierēdņi, kuri paši var nonākt KNAB uzmanības lokā," viņa teic. Viņasprāt, konsultācijas ar ģenerālprokuroru notikušas, lai pareizi noformulētu neveiklu ideju.
V.Kalniņš ar bažām raugās, vai jaunveidojums nevar tikt izmantots neleģitīmai KNAB ietekmēšanai, paplašinot premjera pārraudzības pilnvaras. Biroja pārraudzība varot tikt nodota kādam likumā nenoteiktam veidojumam.
Taču J.Liepnieks uzskata — runas par KNAB neatkarības iedragāšanu esot demagoģiskas, "ja mēs to gribētu, tad nepiesaistītu nevienu no malas un publiski par to nerunātu".
KNAB preses sekretārs Andris Vitenburgs Dienai teica, ka pastāvīgas komisijas izveidošana, lai izvērtētu sūdzības par biroja amatpersonu pieņemšanu amatā, atbrīvošanu no tā, to skaitā — arī par disciplinārsodu piemērošanu, ir prettiesiska. KNAB likums nosaka, ka ģenerālprokurora vai viņa īpaši pilnvarotā virsprokurora vadīto komisiju var izveidot tikai tad, ja biroja priekšnieks ir iesaistījies politiskajā partijā vai pārejošas darbnespējas dēļ nav pildījis amata pienākumus ilgāk par četriem mēnešiem pēc kārtas, vai arī neatbilst ieņemamajam amatam.

Elektronisko mediju uzraugs briesmās
Ritums Rozenbergs, Uldis Dreiblats, speciāli NRA  03/18/07     Nacionālās radio un televīzijas padomes (NRTP) neveiksmes elektronisko mediju uzraudzībā priekšvēlēšanu laikā, kā arī NRTP amatpersonas atzinums par mediju spiedienu uz pašu padomi liecina, ka ar šo institūciju pēdējā laikā kaut kas nav kārtībā. Padomes locekļi institūcijas mazspējā vaino likumus. 
Neatkarīgā jau informēja, ka NRTP priekšvēlēšanu aģitācijas uzraudzīšanai elektroniskajos medijos nodibināja pat speciālu Kontroles komisiju piecu cilvēku sastāvā. Trīs no šīs komisijas locekļiem bija NRTP pārstāvji (Aīda Prēdele, Andris Mellakauls un padomes priekšsēdētāja vietnieks Aivars Berķis), bet pārējie divi – Sorosa fonda finansēto projektu ilggadējie aktīvisti, Providus centra vadītāja Lolita Čigāne, kā arī Providus un Delna projektu dalībnieks Rihards Berugs. Komisijas izveidošana, kā zināms, nekādi netraucēja Radio PIK atklāti aģitēt par tās īpašnieka Jurija Žuravļova politisko apvienību Dzimtene, kura guva spožus panākumus pašvaldību vēlēšanās. 
Jāatgādina, ka uz Neatkarīgās jautājumu, vai sorosieši savas pozīcijas NRTP neizmanto, lai spiestu uz medijiem, to skaitā uz Panorāmu, kur gandrīz katrā raidījumā tiek popularizēts kāds sorosieša viedoklis, A. Berķis iepriekš skaidroja, ka "drīzāk ir otrādi – mēs reizēm ar bažām skatāmies uz Panorāmu un domājam, cik korekti viņi spēlē". Šāds izteikums acīmredzami liecina, ka padome ne tikai nespēj efektīvi uzraudzīt un apkarot likumos neatļautu priekšvēlēšanu aģitāciju, bet arī pati izjūt spiedienu no mediju puses. 
Neatkarīgā vēlējās noskaidrot, vai tikai A. Berķis vai arī citi NRTP locekļi ir izjutuši Panorāmas spiedienu. Oļģerts Dzenītis, kurš padomē darbojas jau astoņus gadus, teica: "Īpašu spiedienu neesmu izjutis, un teikt, ka viņi īpaši vērstos pret padomi, tomēr nevar. Viņi ir ļoti neatkarīgi, bet mēs taču esam LTV akcionāri. Mēs esam gan runājuši par ziņu raidījumu saturu, bet spiedienu no viņu puses neesmu izjutis."
A. Prēdele apgalvoja: "Spiedienu neesmu izjutusi, lai arī ne vienmēr esmu vienisprātis ar ziņās rādīto. Manuprāt, ziņās pārāk daudz tiek rādītas sliktās un mazāk labās lietas, bet tas ir tikai mans viedoklis."
Līdzīgi sprieda arī A. Mellakauls: "Personīgi spiedienu neesmu izjutis. Bet jāņem vērā, ka jebkura raidorganizācija, ja mēs viņu kritizēsim, pretosies." A. Mellakauls gan pats atzinās, ka arī viņš savulaik ir saņēmis no Sorosa fonda atlīdzību par grāmatas tulkošanu: "Vai tad tādēļ visi šie cilvēki, kuru Latvijā ir daudz, jādēvē tik briesmīgā vārdā sorosieši? Man šis termins ļoti griež kaulos," savu sarūgtinājumu par "birku karināšanu" pauda padomes loceklis. 
Una Ulme-Sila, kura padomē uzrauga tieši sabiedrisko televīziju, teica: "Neesmu izjutusi, ka Panorāma uz mums spiestu. Man grūti iedomāties, kā tas varētu notikt. Pēdējā reize, kad mums ir bijusi saskarsme ar ziņu dienestu, bija, kad nosūtījām savus ierosinājumus. Balstoties uz ziņu sižetu analīzi, paudām viedokli, lai ziņas nejauktu ar komentāriem, jo pirms tam bijām saņēmuši vairākas sūdzības. Tagad Panorāma ir labojusies."
Arī LTV ziņu dienesta galvenā režisore Arta Ģiga noliedza, ka uz padomi līdz šim būtu izdarīts spiediens, taču solīja, ka spiedienu var radīt, ja tāds būs nepieciešams: "Mēs viņus liekam mierā. Mums ar padomi nav komunikācijas. Bet ja jau Berķa kungs uzskata, ka spiežam, tad jau laikam vajadzēs uzspiest. Mums gan nav mehānisma spiediena radīšanai. Radio un televīzijas likumā nekur nav rakstīts, ka mums jāspiež uz padomi. Protams, tur nav arī rakstīts, ka padomei būtu jāspiež uz mums."
Jautājumu, kas NRTP traucē pildīt savus pienākumus, aktualizēja Radio PIK priekšvēlēšanu darbība, netraucēti aģitējot par savu partiju, kas deva spožus rezultātus. Kolēģi radiožurnālisti Radio SWH šajā sakarā šonedēļ pārraidīja šādu komentāru: "Žuravļova kungs pierādīja, ka NRTP ir bezspēcīga un lieka." Tāpat Radio SWH aicināja savus klausītājus padomāt, "vai Jurija Žuravļova lauri maz būtu iespējami, ja organizācijas Delna un Providus čakli nebūtu radījušas haosu latviešu mediju uzraudzībā".
Arī O. Dzenītis atzina NRTP bezspēcību operatīvi reaģēt uz mediju pārkāpumiem priekšvēlēšanu aģitācijas jomā, jo NRTP administratīvo sodu medijs mēneša laikā var pārsūdzēt tiesā, nepārstājot raidīt: "Padome šobrīd ir muļķīgā situācijā, jo likums neļauj operatīvi iejaukties medija darbā, lai tas pārtrauktu raidīšanu. Tad nu beigās sanāk, ka mēs paliekam par peramiem bērniem, pret kuriem visi, kam nav slinkums, var izteikt savas pretenzijas." O. Dzenītis atzina, ka pirms vēlēšanām viņa priekšlikums bijis – aicināt palīgā Centrālās vēlēšanu komisijas, prokuratūras vai tiesas pārstāvjus, kas ļautu operatīvi novērst nelikumības ēterā. 
Runājot par sorosiešu darbību NRTP komisijā, O. Dzenītis teica, ka piedāvāt sorosiešiem dalību komisijā bijusi viņa iniciatīva: "No Delnas puses spiedienu nejutu, un nevarētu teikt, ka šī komisija gāja Delnas pavadā. Esmu lasījis Neatkarīgās pētījumus par Sorosa fondu, un man jāatzīst, ka Soross gan nav mans varonis. Asinis, sviedri un sertifikāti 
Pēteris Strautiņš,  Diena  03/18/05    TP īstais mērķis varētu būt lielie uzņēmumi.
	Kad uz spēles ir oligarhu intereses, nekādas pieklājības normas šajā valstī vairs nav spēkā un demagoģijas plūdiem nav robežu. Politiķu cinisma virsotne diskusijā trešdienas LTV raidījumā Kas notiek Latvijā tika sasniegta, kad Saeimas deputāts Mihails Pietkevičs no Tautas partijas (TP) piesauca tautas Sibīrijā pavadītos gadus, sviedrus un asinis, lai aizstāvētu sertifikātu pašreizējo īpašnieku, galvenokārt politekonomisko spekulantu intereses. 
	Pietkēvičs kā iekrampējies turējās pie pēdējās dienās bieži nevietā piesauktā tiesiskās paļāvības principa pat tad, kad premjera padomnieks Viktors Šadinovs atzina, ka šī principa "staipīšanai" ir robežas. Ja Šadinovam vismaz rūp sava jurista reputācija, tad jaunajam censonim acīmredzot rūp tikai partijas saimnieku dotā uzdevuma izpilde. Mums cenšas iestāstīt, ka šis princips nozīmē — valsts līdz 2003.gadam pārdeva zemi zem tirgus cenas, tādēļ valstij tā šādi jāpārdod arī turpmāk. Varbūt lietas būtību palīdzēs saprast šāda hipotētiska situācija. Pieņemsim, ka jums pieder divi dzīvokļi. Vienu no tiem par puscenu radniecīgu jūtu vārdā jūs pārdodat brāļadēlam, kurš tikko nodibinājis jaunu ģimeni. Tad pie jums ierodas Pietkevičs un paziņo, ka viņa šefam Andrim, kurš arī nesen apņēmis jaunu sievu, tāpat par puscenu pienākas jūsu atlikušais dzīvoklis. Pretējā gadījumā jūs pārkāpsiet tiesiskās paļāvības principu un Andris jūs sūdzēs tiesā.
	Valsts nekad nav garantējusi, ka sertifikātu īpašnieki tos varēs "atprečot" atbilstoši to nominālvērtībai — 28 latiem, vai 10 latiem vai pat tikai vienam latam. Tāpēc daudzi šos vērtspapīrīšus savulaik pārdeva par santīmiem. Būtu ārkārtīgi negodīgi tagad radīt kādas privilēģijas sertifikātu pārpircējiem. Tiesa, sertifikātu īpašnieki nav tikai ar politiķiem saistīti uzpircēji, daļa sertifikātu joprojām vēl pieder to sākotnējiem saņēmējiem, kas patiešām bija Sibīrijā vai lēja sviedrus pie darbagaldiem padomju rūpnīcās. Taču, arī apstiprinot Ekonomikas ministrijas iesniegto projektu, pie pašreizējām zemes cenām šie cilvēki no saviem sertifikātiem gūs ļoti labu atdevi. Arī izmanīgie uzpircēji visdrīzāk nopelnīs gluži labi, kaut arī ne tik labi, kā to laikam vēlētos Pietkevičs. 
	TV diskusijā mēs arī uzzinājām, ka priekšlikuma atbalstītājus uztraucot ne tikai tiesiskā paļāvība, bet arī uzņēmumu konkurētspēja, kas it kā attaisnotu zemes pārdošanu zem tirgus cenas uzņēmumiem, kas uz tās atrodas. Kaut arī šāda dāvana, protams, var palīdzēt kādam atsevišķam uzņēmumam, daudz lielāku labumu ekonomika kopumā varētu gūt, ja valsts saņem maksimāli daudz līdzekļu no privatizācijas, ar to veicinot visiem uzņēmējiem labvēlīgu darbības vidi — labas infrastruktūras attīstību un kvalificēta darbaspēka izaugsmi. Tas nenozīmē, ka jālikvidē strādājoši uzņēmumi, kas atrodas uz valsts zemes, kuru tie nevar atļauties privatizēt par tirgus cenu. Valsts var, piemēram, vienkārši turpināt šo zemi iznomāt. Drīzāk tieši iespēja lēti privatizēt zemi zem uzņēmuma apdraud tajā strādājošo darba vietas, jo palielina iespēju, ka uzņēmumu nopirks un likvidēs tieši tāpēc, lai tiktu pie tam piederošās zemes. Zemes spekulantiem uzņēmumos strādājošo darba vietas neinteresē. 
	Šadinovs diskusijā ļoti prātīgi atzīmēja, ka maksimālas cenas iegūšana privatizācijā nekad nav bijis vienīgais mērķis. Atteikšanās no tās dažkārt bijusi attaisnojama, pretim prasot uzņēmumā saglabāt darba vietas un investēt. Dažkārt gan valsts no maksimālas cenas atteikusies, lai starpību starp valsts saņemto un tirgus cenu iegūtu politisko partiju "privatizētāji". Nav saskatāmi nekādi attaisnojami iemesli, kāpēc valstij šobrīd būtu jāatsakās no iespējami lielu ienākumu gūšanas privatizācijā.
	Lai cik izdevīgi sertifikātu vagonu īpašniekiem nebūtu Pietkeviča priekšlikumi, jārēķinās arī ar iespēju, ka tie ir tikai taktisks instruments daudz plašākā spēlē. Likumprojektā nav iekļauts precīzs saraksts ar uzņēmumiem, kurus varēs privatizēt tikai par naudu un iespējams, ka tas noticis tieši TP aktivitāšu dēļ. Projekts paredz, ka pēc tā apstiprināšanas Saeimā šādu sarakstu sastādīs valdība, tāpēc šobrīd Saeimā šo jautājumu pat neapspriež. Pēc ilgākas cīņas atsakoties no valstij neizdevīgiem zemes privatizācijas priekšlikumiem un izmantojot nogurdinātās sabiedrības uzmanības atslābumu, dažu partiju "izpratne" par to, ka vērtīgākos uzņēmumus par sertifikātiem neprivatizēs, varētu pēkšņi pagaist. Lai cik pievilcīgs īpašums nebūtu zeme, oligarhu nirvāna būtu iespēja par sertifikātiem un uz ļoti izdevīgiem noteikumiem privatizēt Lattelekom vai LMT daļas. Tas ļautu pagrābt ne vairs desmitus, bet jau simtus miljonus latu.

Eiropā un pasaulē...

Bušs nenoliedzot iespēju šogad ierasties Latvijā 
Gunta Sloga,  Diena  03/12/05     Ļoti iespējams, ka ASV prezidents Džordžs V.Bušs, kurš maijā dosies uz Uzvaras svētku svinībām Maskavā, varētu apmeklēt kādu no Baltijas valstīm, un iespējams, ka tā var būt Latvija, Dienai pavēstīja neoficiāli avoti diplomātiskajās aprindās. ASV vēstniecībai Latvijā piektdien nebija šādas informācijas, no komentāriem atturējās arī Valsts prezidentes Vairas Vīķes–Freibergas preses sekretāre Aiva Rozenberga, gan piebilzdama, ka par šādu notikumu "mēs priecātos".
ASV prezidentam šogad ir plānoti divi braucieni uz Eiropu — viņš apmeklēs Krieviju un Lielbritāniju. "Parasti, dodoties pāri okeānam, prezidents apmeklē ne tikai vienu valsti, bet iegriežas vēl kādā," Dienai stāsta kāds avots. Esot zināms, ka vienā no braucieniem Dž.V.Bušs ieplānojis apmeklēt Ukrainu. Pašlaik arī netiekot noliegta iespēja, ka viņš ieradīsies kādā no Baltijas valstīm, kas, visticamāk, varētu būt Latvija vai Igaunija, saka cits avots.
Latvijai par labu, protams, nākot V.Vīķes–Freibergas pēdējā laika diplomātijas panākumi ārvalstīs. To skaitā viņai izdevies pievērst Dž.V.Buša uzmanību Baltijas un Krievijas attiecību sarežģījumiem. V.Vīķe–Freiberga arī vienīgā no Baltijas valstu prezidentiem dosies uz Uzvaras svētku svinībām Maskavā. 
Par labu Igaunijai varot runāt tas, ka tā ir vienīgā no trim Baltijas valstīm, kurā pēc neatkarības atjaunošanas nav bijis ASV prezidents. Igaunija ir arī oficiāli uzaicinājusi Dž.V.Bušu ierasties Tallinā. Kā zināms, Latviju savulaik apmeklēja Bils Klintons, bet Lietuvu — Dž.V.Bušs.
Kā saka viens no Dienas avotiem, atbilde uz jautājumu par to, vai Dž.V.Bušs varētu iegriezties Latvijā pa ceļam vai atceļā no Maskavas, izšķiršoties tuvākajās nedēļās.
 Baltijas ministri apliecina vienotībuSandris Vanzovičs,  NRA  03/15/05     Nedēļas nogalē Rīgā notika Baltijas valstu ārlietu ministru tikšanās. Tās laikā ministri apliecināja trīs valstu vienotību, ko nav iedragājusi to prezidentu atšķirīgie lēmumi Uzvaras svētku 9. maijā Maskavā apmeklēšanas dēļ.
Kopīga nostāja stratēģiskos jautājumos par vēstures skaidrojumu ir svarīgāka nekā katras valsts prezidenta atšķirīgā taktika, apliecināja Latvijas ārlietu ministrs Artis Pabriks. "Ja kāds gaidīja, ka Baltijas valstis var sašķelt tas, ka ir atšķirīga nostāja dažos jautājumos, tad šo cilvēku nāksies ļoti apbēdināt," piebalsoja viņa lietuviešu kolēģis Antans Vaļonis, bet Igaunijas ārlietu ministrs Reins Langs atgādināja – prezidentiem ielūgumi uz Maskavu nosūtīti arī kā privātpersonām, un katrs bija tiesīgs izlemt, vai to pieņemt.
A. Pabriks informēja, ka ministru sarunās skarti gan jautājumi par sadarbību Eiropas Savienības (ES) līmenī, gan par politiku attiecībā uz tuvākajiem kaimiņiem. Baltijas valstis izsaka "nopietnu atbalstu Gruzijai tās ceļā uz demokrātiju un valsts vienotību", un tās mēģinās panākt Krievijas un Gruzijas robežkontroles jautājumu noregulēšanu. 
Notikusi arī informācijas apmaiņa par notikumiem Ukrainā un Moldovā, kā arī bijušā Baltkrievijas vēstnieka Latvijā Mihaila Mariņiča veselības stāvokli Baltkrievijas cietumā. Kā informēja R. Langs, viņš nosūtījis vēstuli Baltkrievijas prezidentam Aleksandram Lukašenko, lai "nekavējoties atbrīvotu visus [šajā valstī notiesātos] politieslodzītos, to skaitā Mariņiču".
Kopumā ministru tikšanās noritēja ļoti nepiespiestā gaisotnē. A. Pabriks pusnopietni bilda, ka viens no šīs tikšanās iemesliem bijis Baltijas valstu un Somijas Ārlietu ministriju basketbola turnīrs. R. Langs piebilda, ka ministru "savstarpējās attiecības jau tāpat bijušas ļoti labas, nav bijis pat nekas īpašs pārrunājams un ministri vienkārši apmainījušies mobilo tālruņu numuriem, lai "24 stundas diennaktī par visu varētu būt lietas kursā". Neplāno samazināt Latvijas karavīru skaitu Irākā  
LETA  03/17/05     Lai gan vairākas NATO valstis ir paziņojušas par savu karavīru skaita samazināšanu starptautiskajā operācijā Irākā, Latvijas karavīru skaits netiks samazināts, šodien žurnālistiem norādīja Aizsardzības ministrijas valsts sekretārs Edgars Rinkēvičs.
Aprīļa beigās ministrija plāno iesniegt izskatīšanai Ministru kabinetā lēmumprojektu par karavīru mandāta pagarināšanu misijā Irākā līdz šā gada beigām. Patlaban Saeimas lēmums par karavīru atrašanos Irākā ir spēkā līdz šā gada vasarai, tādēļ šo termiņu nepieciešams pagarināt.
Plānots, ka nākamajā karavīru rotācijā uz misiju varētu doties arī Speciālo uzdevumu vienības (SUV) karavīri. Līdz šim starptautiskajās misijās ir bijuši vien atsevišķi SUV karavīri, bet ne vesela vienība, kas ir aptuveni 20 cilvēku.
Latvijas karavīru pienākumi un uzdevumi misijā gan nemainīšoties. Iespējams, SUV karavīri varētu tikt iesaistīti arī kādu aizdomīgu māju pārmeklēšanā. SUV karavīri misijā tiks sūtīti pamatā divu iemeslu dēļ - pieredzes gūšanai starptautiskajās operācijās, kā arī nestabilās situācijas Irākā dēļ. Tur vēl joprojām pastāv lieli terorisma draudi, lai gan kopumā situācija palēnām stabilizējas, atzina Rinkēvičs.
Patlaban amatpersonas atturas prognozēt, kad Latvijas karavīri varētu tikt atsaukti no misijas Irākā. Tas lielā mērā būšot atkarīgs no tā, cik stabili jutīsies Irākas jaunizveidotā valdība.
Misijā Irākā patlaban atrodas 120 Latvijas bruņoto spēku karavīri.
Kā norādīja Rinkēvičs, pagājušā gadā ir uzstādīts rekordskaits misijās dienošo karavīru ziņā. 2004.gada laikā piecās starptautiskajās misijās kopumā atradās 527 Latvijas karavīri.
Kā prognozē Rinkēvičs, šogad šis skaits varētu būt līdzīgs, lai gan patlaban Latvijas karavīri dien četrās misijās - Irākā, Kosovā, Afganistānā, Bosnijā un Hercegovinā. 2004.gadā misiju Gruzijā beidza Eiropas drošības un sadarbības organizācijas vadītā operācija, kurā piedalījās arī Latvijas pārstāvji. 

Saimniecībā un biznesā...

Celtniecības melnā dienaSandris Vanzovičs, Liene Barisa,  NRA  03/11/05     Vienas dienas laikā divos dažādos objektos krīt vienas un tās pašas firmas celtņi.
Rīgā 9. martu turpmāk droši varēs saukt par celtniecības melno dienu: divi nokrituši ceļamkrāni un viens pacēlājs, kuriem klāt vēl var pieplusot sprādzienu kādā uzņēmumā Dārzciema ielā un ūdensvada avāriju Brīvības ielā.
Pēc ceļamkrāna strēles aizlūšanas būvlaukumā Grēcinieku ielā 11/13 Rīgas pilsētas būvinspekcija apturējusi būvdarbus, informēja domes Pilsētas attīstības departamenta (PAD) Sabiedrisko attiecību nodaļas vadītāja Dana Hasana.
Neatkarīgā vakar (ceturtdien, 10. martā) novēroja, ka šajā jaunbūvē tiešām rosās tikai divi celtnieki, kas apdarināja ķieģeļus. Savukārt Grēcinieku ielas 11. nama jumtā, uz kura bija uzkritusi celtņa strēle, rēgojās paprāvs caurums vismaz piecu kvadrātmetru platībā. Būvinspekcija bija likusi demontēt celtņa strēli, kā arī apturējusi darbus līdz visu šī negadījuma apstākļu noskaidrošanai. Notikušā izvērtēšanu veic Valsts darba inspekcija (VDI), un būvinspekcija gaidīs tās atzinumu. Negadījumā bojāta apkures sistēma dzīvojamai ēkai Grēcinieku ielā 11.
Pēc neoficiālas informācijas, ceļamkrāna operators jau kabīnē esot konstatējis strēles problēmas un kāpis lejup. Tajā brīdi strēle nolūzusi. Nācies slēgt pat Pēterbaznīcu, jo celtņa atsvari karājušies virs baznīcas jumta.
Līdzīgi notikumi trešdien notika arī būvlaukumā Dzirnavu ielā 33 – arī tur nogāzās ceļamkrāns, un būvinspekcija apturēja būvdarbus. Dzirnavu ielā krāna krišana bija pat traucējošāka – celtnis nogāzās pāri Zaļajai ielai, pie viena uzgulstot nama sienai. Abos gadījumos ceļamkrānus bija piegādājusi firma Valiants.
SIA Valiants komercdirektors Guntars Garančs informēja, ka Rīgā jau ieradušies abu celtņu ražotājas rūpnīcas Liebherr pārstāvji, lai palīdzētu izmeklēt notikušo. Radītos zaudējumus, acīmredzot, segs civiltiesiskā apdrošināšana. G. Garančs gan apgalvoja, ka abu krānu gāšanās gadījumi nav saistāmi, turklāt negadījumi notikuši ar diviem dažādiem celtņu tipiem – mobilo celtni un torņceltni. Abi celtņi ražoti Vācijā. Mobilajam celtnim ar 160 tonnu celtspēju janvārī veikta tehniskā pārbaude un tas atzīts par atbilstošu visām prasībām. Arī torņceltnis ir nodots ekspluatācijā atbilstoši visām tehniskajām prasībām.
VDI informē, ka firma Valiants jau iepriekš nonākusi būvinspektoru uzmanības lokā. VDI Rīgas reģionālās inspekcijas vadītāja vietniece Rita Elce atzina, ka šai firmai iekārtu avārijas bijušas arī 2002. un 2003. gadā. Ņemot to vērā, līdztekus minēto avāriju izvērtēšanai vēlreiz tiks izskatītas arī iepriekšējās, lai noskaidrotu, kāpēc tieši ar šīs firmas tehniku sistemātiski kaut kas notiek. R. Elce piebilda, ka papildus tam inspekcija pārbaudīs, kā celtnieki objektā Dzirnavu ielā varēja strādāt naktīs (celtnis nogāzies ap pulksten 1. Ja notikušajā tiks konstatēta attiecīgās firmas vaina, tiks piemērots sods līdz 1000 latiem.
Oficiāls slēdziens par abu ceļamkrānu nogāšanās iemesliem, firmas atbildību un piemērojamajām sankcijām būs sagatavots pēc nedēļas vai divām. Notikuma vietā turpina strādāt VDI eksperts, tiek izmeklētas bīstamo iekārtu vadītāju darbības, kā arī apkopoti un analizēti firmas Valiants iesniegtie dokumenti.
Lai celtniecības nelaimju uzskaitījums būtu pilnīgs, vēl jāpiemin piecstāvu ēka Zentenes ielā 37, kur siltināšanas laikā trešdienas vakarā nolūza pie jumta piestiprinātais pacēlājs un smagas traumas krītot guva kāds 1978. gadā dzimis vīrietis. Vēl divi cilvēki aizķērās aiz konstrukcijas starp ēkas trešo un ceturto stāvu: glābējiem vienu no viņiem izdevās nocelt zemē ar sava pacēlāja palīdzību, bet otrs ar virvēm tika uzvilkts uz jumta. Inspektors vēl veic izmeklēšanu, tādēļ sīkākus komentārus par notikušā iemesliem VDI nesniedz.
Profilaktisku šādu objektu apskati, lai jau preventīvi pārbaudītu, vai nav pārkāpumu, kas varētu radīt draudus darba drošībai, VDI nav veikusi. "Fiziski to nevar izdarīt, jo trū kst resursu. Jau šogad kopumā notikuši vairāk nekā simts nelaimes gadījumi un saņemti trīssimts iesniegumu, kas jāpārbauda. Un tas viss uz 25 inspektoriem! Tāpēc biežas profilaktiskās apskates vienkārši nav iespējams veikt," sacīja R. Elce. 
***
Fakti
9. marta notikumu hronoloģija
- No rīta nogāzies ceļamkrāns pie objekta Dzirnavu ielā 33, sabojājot pretī esošās daudzstāvu dzīvojamās ēkas jumta daļu. 
- Ap pulksten 10 aizlūzusi ceļamkrāna strēle pie nama Grēcinieku ielā 11/13, sabojājot nama jumtu un bēniņus.
- Pulksten 12.45 piecstāvu ēkas Zentenes ielā 37 siltināšanas laikā nolūza pie jumta piestiprinātais pacēlājs. Tam krītot, ļoti smagas politraumas guvis 1978. gadā dzimis vīrietis, vēl divi cilvēki krītot aizķērušies aiz konstrukcijas starp ēkas trešo un ceturto stāvu. Abi cietušie no stacionēšanas atteikušies.
- Pulksten 17.45 sprādzienā kāda uzņēmuma cehā Dārzciema ielā 60 bojā gājuši divi vīrieši, kas uz autocisternas veikuši metināšanas darbus. Tirgotāju lielvalstsBens Latkovskis,  NRA  03/11/05     Pagājusī nedēļa bija bagāta ar jauniem statistikas rādītājiem. Centrālā statistikas pārvalde pirmdien paziņoja par mazumtirdzniecības apgrozījumu janvārī, otrdien – par patēriņa cenu izmaiņām, trešdien – par rūpniecības ražošanas apjomiem, bet vakar – par iekšzemes kopprodukta pieaugumu 2004. gadā. Mazumtirdzniecības apgrozījums janvārī pieaudzis par 24,1%, bet rūpniecības ražošana samazinājusies par 1,2%. Jāuzsver, ka šie rādītāji ir salīdzināmās cenās. Tas nozīmē, ka tirdzniecībā, ņemot vērā cenu kāpumu, apgrozījums gada laikā pieaudzis vairāk nekā par 30 procentiem.
Protams, visus mūs priecē straujie IKP pieauguma tempi, kas ļauj cerēt, ka beidzot izkulsimies no nabadzīgākās ES valsts statusa, taču atklāts paliek jautājums – uz kā rēķina? Spriežot pēc tā, ka gadu no gada lielāko IKP pieaugumu rada tirdzniecības apgrozījuma pieaugums, var domāt, ka sākam pretendēt uz tirgotāju lielvalsts statusu. Tikmēr ekonomisti, cits skaļāk, cits klusāk kurn par kuslo rūpniecības attīstību, iebilstot pret atsevišķu politiķu izteikumiem, ka mūsdienu postindustriālajā sabiedrībā rūpniecībai valsts ekonomiskajā attīstībā ir arvien mazāka loma. Var jau būt, ka viņiem taisnība, taču visās augsti attīstītajās valstīs apstrādes rūpniecības īpatsvars IKP struktūrā ir augstāks par Latvijas 14 procentiem.
Zināmu optimismu vieš cerības, ka ES struktūrfondi varētu kalpot kā finanšu injekcijas, lai mazinātu Latvijas ekonomikas disproporciju rādītās negatīvās sekas. Lai gan Latvijā netiek veikta regulāra analīze par to, cik liels ir atsevišķu reģionu īpatsvars IKP pieauguma tempu nodrošināšanā, ar neapbruņotu aci redzams, ka Rīga, Ventspils un varbūt vēl atsevišķas veiksmīgākas pilsētas nodrošina šo tempu pieaugumu, kamēr citi reģioni gadiem ilgi paliek nīkuļojošā stāvoklī.
Ne mazākas bažas rada gadu no gada pieaugošais tirdzniecības īpatsvars IKP struktūrā. Ja 2003. gadā tas bija 18,1% no IKP, tad pērn jau 18,4%. Ja tirdzniecības tempi pieaugs līdzīgos tempos kā janvārī, bet rūpniecības pieaugums apstāsies, šogad varam gaidīt tirdzniecības īpatsvaru jau tuvu 20 procentiem.
Daudzi runā par nekustamo īpašumu burbuli, bet arī tirdzniecības burbulis nav mazāk bīstams. Atcerēsimies, ka tieši milzīgs patēriņa pieaugums 20. gadsimta divdesmitajos gados izraisīja 1929. gada 27. oktobra biržas krahu un krīzi. Lētāki kredīti būvniecībaiGundega Skagale,  NRA  03/12/05     Lauksaimnieki varēs saņemt kredītus ar pazeminātām procentu likmēm ne tikai tehnoloģiju iegādei un infrastruktūras izveidei, bet arī būvniecības un rekonstrukcijas projektiem.
Tas paredzēts Zemkopības ministrijas (ZM) precizētajā lauksaimniecības ilgtermiņa investīciju kreditēšanas programmā. Lauksaimnieki kredītos vēl varēs saņemt 6,5 miljonus latu. Turklāt ievērojami atviegloti kredīta atmaksas noteikumi. 
Lētos kredītus varēs saņemt arī lauksaimniecības pakalpojumu kooperatīvās sabiedrības un bioloģiskās lauksaimniecības uzņēmumi. Aizdevums vienam pretendentam paredzēts no 5 tūkstošiem latu līdz 200 tūkstošiem latu. Ņemot aizdevumu kooperatīviem un uzņēmumiem, kas būvē kūtsmēslu krātuves, tiks piemērota 4% gada likme. Tāda pati likme noteikta bioloģiskās lauksaimniecības uzņēmumiem, ja tie saņēmuši bioloģiskās lauksaimniecības sertifikātu. Pārējiem kredītņēmējiem šajā programmā tiks piemērota 5% gada likme. 
Krītoties latu resursu cenai par vairāk nekā 0,5% gadā, Zemkopības ministrija un Hipotēku un zemes banka var piemērot zemāku gada procentu likmi aizņēmējam.
Uz kredītiem lauksaimniecības ilgtermiņa investīciju kreditēšanas programmā varēs pieteikties zemnieku saimniecības, kurās vismaz 60% no aizņēmēja kopējiem ieņēmumiem veido lauksaimniecības produktu ražošana. Šis nosacījums neattiecas uz lauksaimniecības pakalpojumu kooperatīvajām sabiedrībām un ar bioloģiskās lauksaimniecības produkcijas apriti saistītiem uzņēmumiem. 
Par prioritāriem tiks uzskatīti tie projekti, kuri veicina jaunu darba vietu rašanos, kā arī stimulē uzņēmējdarbības dažādošanu lauksaimniecībā. Netiek kreditēta mājlopu iegāde, āra darbiem paredzētās mobilās (uz šasijas) lauksaimniecības tehnikas un augsnes apstrādes mašīnu iegāde, hidroelektrostaciju un nelauksaimnieciskas nozīmes būvju celtniecība un to rekonstrukcija. 
Lauksaimniecības ilgtermiņa investīciju kreditēšanas programma stāsies spēkā pēc tās akceptēšanas valdībā. 
Programmas nosacījumi tiek attiecināti tikai uz jaunajiem projektiem, kas iesniegti pēc programmas spēkā stāšanās datuma, tajā skaitā, netiek refinansēti iepriekš izsniegtie aizdevumi un netiek finansēti izdevumi, kas radušies pirms projekta iesniegšanas.
Lauksaimnieciskajā kreditēšanā 20 gadu laikā tiek prognozēts no jauna realizēt vairāk nekā 1200 projektu par kopējo summu 30 miljoni latu. Kopējais investīciju apjoms nozarē pārsniegs 39 miljonus latu, ieskaitot papildu apgrozāmos līdzekļus. Ārsti aizbrauc no Latvijas zemā atalgojuma dēļ
Diena  04/16/05     Gandrīz 120 ārstu jeb nepilni divi procenti no valstī kopumā praktizējošajiem septiņtūkstoš kopš pagājušā gada maija saņēmuši dokumentus, kas nepieciešami, lai varētu strādāt ārpus Latvijas. Taču Latvijas Ārstu biedrības (LĀB) prezidents Viesturs Boka, iemeslus ārstu aizbraukšanai meklējot salīdzinoši nelielajā atalgojumā un profesijas zemajā prestižā, prognozē — tas ir tikai sākums, jo kopš Latvijas pievienošanās ES nav pagājis pat gads.
"Izbrauc ne tikai ārsti, bet arī citu profesiju pārstāvji," bilst Veselības ministrijas (VM) pārstāve Zaiga Barvida, komentējot jautājumu par VM politiku profesionālu mediķu noturēšanai veselības aprūpes sistēmā. Ministrija izstrādājot cilvēkresursu attīstības koncepciju, kas paredzēšot ne tikai medicīniskā personāla atalgojuma pakāpeniskas paaugstināšanas mehānismu, bet arī darba vides uzlabojumus. Pašlaik ārstu vidējā darba samaksa ir 290 latu mēnesī. Jūlijā tā varētu paaugstināties par ceturtdaļu, bet pusotra gada laikā — divkāršoties, iepriekš lēsa VM.
Par iespējām strādāt ārpus Latvijas interesējas visdažādāko specialitāš u ārsti — anesteziologi, ķirurgi, ģimenes ārsti un citi, vecumā no 27 līdz 50 gadiem. Lielākoties izbraucot uz Angliju, Īriju, Zviedriju un Vāciju, daži — arī uz Dienvideiropas valstīm. Prom no Latvijas dodas jaunie ārsti, lai ārvalstu klīnikās turpinātu izglītoties rezidentūrā, saka LĀB ārstu reģistra vadītāja Inese Rusele. "Te rezidentam jācīnās, lai savilktu galus kopā, bet ārzemēs var strādāt un sevi uzturēt," saka I.Rusele. Pēc pašu ārstu teiktā, pat rezidents citās Eiropas valstīs pelnot sešas septiņas reizes vairāk nekā pieredzējis ārsts Latvijā. 

Latvijā miljons nodarbināto
LETA  03/14/05    Pērnā gada pēdējā ceturksnī valstī bija nodarbināti 1,019 miljoni cilvē ku jeb 56,1% no darba spējas vecumā esošajiem iedzīvotājiem. Salīdzinot ar iepriekšējo gadu, palielinājās gan nodarbināto iedzīvotāju skaits, gan nodarbināto īpatsvars iedzīvotāju kopskaitā. Nodarbināto kopskaitā vīriešu bija nedaudz vairāk kā sieviešu, attiecīgi 51% un 49%. No visiem nodarbinātajiem katrs sestais jeb 15,7% strādāja apstrādes rūpniecībā, katrs septītais jeb 14% – tirdzniecībā, katrs devītais jeb 11,6% – lauksaimniecībā, medniecībā un mežsaimniecībā, katrs desmitais jeb 9,7% strādāja transporta un sakaru nozarē, katrs vienpadsmitais jeb 8,8% strādāja būvniecībā, bet nedaudz mazāk – 8,6% – bija nodarbināti izglītības jomā. 7,8% strādāja valsts pārvaldē un aizsardzībā, obligātajā sociālajā apdrošināšanā, bet 5,5% – veselības un sociālas aprūpes sfērā. Savā lauku saimniecībā ar mērķi saražot produkciju personiskajam patēriņam bija nodarbināti 4900 cilvēku jeb 0,5% no nodarbināto kopskaita. 

Eksportētājfirmu skaits augInga Balode,  NRA  03/16/05    Rīt (certurtdien) tiks godināti tie Latvijas uzņēmumi, kuru preces uz ārzemēm, rēķinot naudas izteiksmē, eksportētas visvairāk. Konkursā piedalās 63 firmas, izrādot 219 Latvijā ražotus produktus.
Konkursu Made in Latvia (ražots Latvijā) organizācija EAN Latvija rīko jau septīto gadu, un šogad tajā piedalās 63 Latvijas uzņēmumi. Iepriekšējos konkursos piedalījušies vidēji 40–50 uzņēmumu, Neatkarīgo informēja Latvijas nacionālās svītrkodēšanas organizācijas ģenerālsekretāre Liene Šauriņa.
Konkursa mērķis esot popularizēt svītrkoda sistēmu, sekmēt galaproduktu eksportu un reklamēt Latviju. Turklāt arī konkursa dalībniekiem ir iespēja parādīt plašākai sabiedrībai savas eksportpreces. "Ir tikai viens vērtēšanas kritērijs – preces eksporta apjoms latos. Citi kritēriji, piemēram, produkta kvalitāte vai iepakojuma dizains, netiek ņemti vērā," stāsta L. Šauriņa.
Tā piena pārstrādātāja a/s Tukuma piens eksportē jogurtu Oga uz Lietuvu un Igauniju, SIA Cido pārtikas grupa eksportē uz Krieviju, Lietuvu, Igauniju, Baltkrieviju, ASV, Lielbritāniju, Japānu, Gambiju, Laosu, Azerbaidžānu, Īriju un Izraēlu Cido dzērienus. Zivju pārstrādātāja a/s Brīvais vilnis šprotes un skumbriju konservus eksportē uz Lietuvu, Krieviju, Ukrainu, Moldovu, Armēniju, Gruziju, Baltkrieviju, Ungāriju, ASV, Slovākiju, Vāciju un Kazahstānu. Saldumu ražotāja a/s Laima šokolādes konfektes un cepumus Selga veiksmīgi pārdod Krievijā, Vācijā, Īrijā, Lielbritānijā, ASV un Azerbaidžānā.
SIA Mandor Rīga dzērvenes pūdercukurā eksportē uz Igauniju, Lietuvu, Austriju un ASV, SIA Baltās naktis eksportē baranciņas un cepumus uz Igauniju, Lietuvu, Vāciju, ASV, Izraēlu un Austrāliju, SIA Anatols eksportē garšvielas uz Igauniju, SIA Baltijas zivis – zivju produkciju uz Vāciju, Lielbritāniju, ASV un Kanādu, SIA Kora – griķu galetes uz Igauniju un Lietuvu.
SIA Mediteks vati eksportē uz Lietuvu, Igauniju, Krieviju, Ukrainu, SIA Varis Toys koka rotaļlietas sūta uz Igauniju, Lietuvu, Vāciju, Franciju, Norvēģiju, Itāliju, Dāniju, Islandi, Nīderlandi un ASV. SIA Kalendāru serviss uz Igauniju eksportē kalendārus, bet Lanija lukss – apakšveļu uz Krieviju.
A/s Kurzemes atslēga 1 eksportē uz Igauniju, Lietuvu, Krieviju un Ukrainu atslēgas, savukārt a/s Rita – uz ES, Krieviju un ASV krekliņus. SIA VEF& Co sūta telefonus uz Igauniju, Lietuvu, Krieviju, Ukrainu, Moldovu, bet stikla ražotājs Lettglas uz Vāciju, Lielbritāniju, Franciju, Nīderlandi un Beļģiju eksportē lampas.
Latvijā esot daudz uzņēmumu, kas savus ražojumus eksportē uz ārzemēm, taču daudz mazāk esot to, kas ārzemju tirgus iekaro ar galaproduktu, kuru rotā pašu preču zīme un kuru veikalā nopērkot ārzemnieks uz iepakojuma var lasīt: Made in Latvia vai citas norādes uz Latviju, teiksim, firmas adresi.
Būvnieki noskaņoti optimistiski
Elīna Lidere,  NRA  03/17/05     Izstāžu centrā Ķīpsala vakar sākās būvniecības un nekustamā īpašuma izstāde Māja I 2005. Būvnieki atzīst, ka bizness tik straujos tempos attīstīsies vēl vismaz piecus gadus.
Salīdzinājumā ar pagājušo gadu izstādes dalībnieku skaits pieaudzis apmēram par simtu – šogad izstādē piedalās 500 uzņēmumu no 14 valstīm. Turklāt šogad izstāde ilgs nevis trīs, bet piecas dienas. 
SIA Koka nami direktors Aldis Cimoška uzskata, ka būvniecības nozarē pieaugums turpināsies vēl vismaz piecus gadus. Koka nami nodarbojas ar guļbūvju un koka karkasa ēku būvniecību, kā arī pārdod dažādus koka izstrādājumus dārzam un mājai. Uzņēmums nākotnē vairāk gatavošot koka karkasa paneļu ēkas, kas esot ekoloģiskas un salīdzinoši lētas mājas. Konkurence guļbūvju ražošanā Latvijā esot sīva, taču Koka nami vairāk darbojoties vietējā tirgū un tikai pa retam uztaisot kādu koka ēku, ko sūta uz citām valstīm. Ar eksportēšanu uzņēmums pagaidām neaizraujas, jo pietiekot darba tepat uz vietas.
SIA Jumiķis par niedru jumtiem atbildīgais direktors Gatis Maisiņš arī stāsta, ka viņa pārstāvētā uzņēmuma bizness attīstās veiksmīgi. Viņš gan pauda sarūgtinājumu, ka Latvijā valsts nerūpējas par kultūrvēsturisko ēku, to vidū arī māju ar niedru jumtu, saglabāšanu laukos. "Ja tas nav pilsētas centrā, pašvaldības par to praktiski neinteresējas, un, piemēram, Latgalē ir daudz pamestu un sagruvušu ēku," teica G. Maisiņš. Viņš stāstīja, ka Dānijā valsts uzliek par pienākumu māju saimniekiem, kam ēkai ir niedru jumts, arī pēc atjaunošanas uzlikt tādu pašu jumtu. Savukārt Lielbritānijā niedru jumtu saglabāšana pat tiekot dotēta.
Tikmēr Latvijā laukos viss pamests novārtā un tur ceļ jaunas ķieģeļu mājas. G. Maisiņš pauda nožēlu arī par to, ka Latvijas pilsētās netiek saskaņoti jumti mājām, lai arī no putna lidojuma pavērtos skaists skats, kā tas esot Tallinā.
SIA Raunas bruģakmens direktors Ilmārs Vecgailis savukārt uzsvēra, ka būvniecība uzplaukst, pateicoties Eiropas naudas ienākšanai Latvijā. Tāpēc gan privātie, gan arī pašvaldības atļaujas lielākus projektus.
Izstāde norisinās divos savstarpēji savienotos izstāžu stendos. Tajā var apskatīt celtniecības, arhitektūras, dizaina, materiālu, iekārtu un tehnoloģiju piedāvājumu no Latvijas, Lietuvas, Igaunijas, Polijas, Somijas, Vācijas, Krievijas, Turcijas, Ķīnas, Spānijas, Slovākijas, Zviedrijas un Dānijas. Šogad izstādes ekspozīciju papildina arī sadaļa par nekustamo īpašumu, kura tapusi ar Latvijas Nekustamā īpašuma darījumu asociācijas (LANĪDA) atbalstu. Tajā apmeklētāji varēs iepazīties ar nekustamo īpašumu kompāniju, banku un citu jomai radniecīgu uzņēmumu piedāvājumiem. Jaunbūves maina Vecrīgas seju 
Reinis Kļavis,  Diena  03/18/05    Nav pārliecības, vai rajonā, kas pārvērtīsies līdz nepazīšanai, būs kvalitatīva arhitektūra.
	Aizceļojot un atgriežoties Vecrīgā pēc diviem gadiem, apkārtne, visticamāk, vairs nebūs atpazīstama. Vēlākais divu gadu laikā, piemēram, universālveikala rajonu līdz nepazīšanai mainīs trīs vērienīgi projekti — universālveikala Centrs paplašināšana, Audēju ielas 14 "kuba" paaugstināšana par trim stāviem un divas jaunas viesnīcas ēkas Teātra ielā. Latvijas arhitekti, kas ceturtdien sapulcējās uz diskusiju par arhitektūras kvalitāti Rīgas vēsturiskajā centrā, vienojās, ka kvalitāte pieklibo, taču vienotu ceļu, kā to uzlabot pagaidām neredz.
	Māksliniece Marta Krasta, kas strādā un dzīvo Kalēju ielā (nākotnē — tieši kaimiņos tirdzniecības centram) gaidāmās rajona pārvērtības uzņem ar dalītām jūtām. No vienas puses, katra celtne, kas taps bijušās bumbu patvertnes vietā, noteikti ir labāka par veco celtni. No otras puses — rajons ir pietiekami nozīmīgs, lai tajā taptu kaut kas patiešām labs. "Gribētos ne tik trafaretu piegājienu, kaut ko interesantu. Projekts nepārliecina, ka šajā vietā taps kaut kas patiešām labāks par vienkāršu tirdzniecības centru," viņa saka. Milzīgie ēkas apjomi, piegādes transports, kam būšot ļauts kursēt pa Kalēju ielu, nevieš optimismu, vēl jo vairāk tāpēc, ka saskaņā ar līdzšinējo būvniecības pieredzi būvētāji nebūt nealkst tērēties, tāpēc galu galā dabā esošais objekts izskatās krietni vien sliktāk nekā projektā. "Vairs neesmu optimiste. Kur var ietaupīt, tur būvētāji ietaupīs," saka M.Krasta.
	Universālveikala projekts ir apjomīgākais un arī visdiskutētākais objekts šajā rajonā. Galu galā, tas aizņems visu teritoriju starp Vaļņu, Teātra, Kalēju un Audēju ielu, sniegsies piecu, sešu stāvu augstumā, un projektā iekļauta Rīdzenes ielas pārsegšana ar stikla jumtu, izveidojot gājēju ielu ar iekštelpu klimatu. Sabiedrības negatīvo viedokli īpaši neietekmēja SIA Linstow solījumi, ka gājējiem tiks atvērta līdz šim slēgtā Mazā Vaļņu iela un daļa R.Vāgnera ielas. 
	Tirdzniecības centram savukārt draudzīgi piekļausies nams Audēju ielā 14, ko plānots paaugstināt līdz sešiem stāviem. A/s Palast Architekts valdes priekšsēdētājs Juris Bērziņš pauž — paaugstinot ēku un pārbūvējot to, līdzšinējo nekvalitatīvo materiālu vietā lietojot citus, tiks labota kļūda, kas pieļauta agrāk. Tieši līdzšinējā augstuma un neglītās apdares dēļ šis nams iepriekš nopelts, jo izcēlies uz apkārtējā fona. Tagad tas iederēšoties pilsētvidē. 
	Saskaņotu viesnīcu ēku ansambli, kas arhitektoniski iederēsies Vecrīgas kopējā veidolā, Teātra ielā sola būvēt arī SIA Man–Tess Hotel. Uz vēsturisko ēku pamatiem paredzēts būvēt divas jaunas ēkas, kuru kopējā platība būs 2900 kvadrātmetru. Pagaidām gan nav zināms, kā visas jaunbūvējamās ēkas izskatīsies kopā. Katrs arhitektu birojs, izstrādājot sava projekta skices, savu objektu "iekomponē" pašreizējā situācijā, un rajona nākotnes izskatu var vien zīlēt.
	"Esmu arhitekts, tāpēc spēju iedomāties, kā tas izskatīsies," pauž Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcijas vadītājs Juris Dambis, kritizējot gan ēku augstumu, gan ielas pārsegšanu šajā rajonā. Inspekcijai esot izdevies panākt atsevišķu detaļu uzlabošanu, tomēr ne tik daudz, lai Rīdzenes ielas rajonā topošo tirdzniecības centru varētu nosaukt par kvalitatīvu. "Rīgas vēsturiskajā centrā vispār ir maz kvalitatīvas arhitektūras, taču mēs nevaram noraidīt projektu tikai tāpēc, kas tas šķiet neglīts. Domāju, ka arhitekti bieži iet naudas pavadā. Ir arhitekti, kas atsakās to darīt, taču pasūtītājs vienmēr var atrast kādu citu, kas projektu tomēr uzzīmē," saka J.Dambis. 
	Šim viedoklim lielākoties pievienojās arhitekti, kas ceturtdien bija sanākuši diskutēt par arhitektūras kvalitāti Rīgas vēsturiskajā centrā. Arhitekti Andrejs Ģelzis un Zane Kalinka, piemēram, atzīmēja, ka joprojām trūkst skaidru spēles noteikumu un kritēriju, pēc kuriem vērtēt projektus. Turklāt liela to daļa atklātībā nāk tikai tad, kad ir jau par vēlu un diskusijai vairs nav jēgas, jo ietekmēt to nav iespējams. Pretēji praksei, kas ir citās pasaules pilsētās, projektēšana notiek pārlieku strauji, bet būvbedres nereti stāv gadiem. Tam piekrīt arī arhitekts Andris Kronbergs: "Būtu labi, ja būtu institūcija, kas varētu noķert būvniecības idejas to pašā sākumā un kārtīgi "apsūkāt"," viņš sacīja, norādot, ka nekas labāks par diskusijām arhitektūras kvalitātes noteikšanai nav izdomāts. Arhitekts Andis Sīlis gan oponēja, ka arhitektūra ir māksla un patiesībā tas, kas vienam ir slikta arhitektūra, citam var šķist laba. "Mācīties mēs varam tikai no savām kļūdām," viņš sacīja, pieļaujot, ka, attīstoties sabiedrībai, tā kļūs prasīgāka, līdz ar to arī arhitektūras kvalitāte uzlabosies. 
	Būtisks priekšnoteikums gan esot lēmējinstitūcijas, kas akceptē projektus, nošķiršana no politiskās varas. Arhitekti vienojās, ka diskusijām pirms sabiedriski nozīmīgu projektu tapšanas būtu jāvelta daudz ilgāks laiks un vispirms jau arhitektiem vēl pirms skiču tapšanas būtu jāprot paskaidrot, kāds projekts šajā vietā nepieciešams un kāpēc tieši tāds.

16. maijā...

Pie Brīvības pieminekļa izcēlušās nekārtības 
LETA  03/16/05    Šodien (trešdien), Leģionāru piemiņas dienā, pie Brīvības pieminekļa izcēlušās nekārtības.
Kā novēroja aģentūra LETA, pēc tam, kad sabiedriskās organizācijas "Dzimtene - krievu nacionālā savienība" rīkotā piketa antifašisma atbalstam dalībnieki, rokās sadevušies, centās nosprostot gājēju pāreju pie "Laimas" pulksteņa, iejaucās policija.
Vairāk nekā 20 cilvēki mēģināja izveidot ķēdi, gaidot kluba "415" rīkotā leģionāru atceres gājiena dalībniekus.
Policija pārrāva protestētāju ķēdi, sadalot tos divās grupās. Viena grupa, kurā bija vairāk nekā desmit cilvēku, jau aizturēta un ievietota policijas automašīnā. Arī otru grupu likumsargi patlaban mēģina aizturēt.
Tas ir rosinājis pārējo organizācijas "Dzimtene - krievu nacionālā savienība" rīkotā piketa dalībnieku neapmierinātību. Tiek izkliegts "Fašisms neies cauri", kā arī lamāta policija.
Policijas darbinieki cenšas aizturēt arī arestantu drēbēs tērptos protestētājus. 

PCTVL deputāti iesaistās nekārtībās 
Ivars Āboliņš,  Diena  03/17/05     Nesankcionētajā akcijā aktīvi piedalījās gan esošie, gan tikko ievēlētie Rīgas domes deputāti no PCTVL. Vladislavs Rafaļskis (attēlā — pirmais no labās svītrotajā apģērbā), Aleksandrs Giļmans un Viktors Dergunovs tika aizturēti par nepakļaušanos policijas prasībām un nogādāti iecirknī.
Par nekārtību izraisīšanu aizturēti 35 cilvēki, viņu vidū arī līdzšinējā Rīgas domes sasaukuma deputāts Aleksandrs Giļmans, tikko jaunievēlētie domes deputāti Vladislavs Rafaļskis un Viktors Dergunovs — visi no PCTVL. Ar olām apmētāti valsts karogi un organizācijas Dzimtene un PCTVL aktīvistu organizēta nesankcionētu protestētāju pārģērbšanās cietumnieku tērpos. Tāda ir "bilance" latviešu leģiona atceres gājiena laikā pie Brīvības pieminekļa trešdien notikušajām nekārtībām.
Atšķirībā no pēdējos gados mierīgajiem latviešu leģionāru atceres pasākumiem šoreiz netālu no Brīvības pieminekļa izcēlās nekārtības, kurās aktīvi piedalījās četri esošie un nupat kā ievēlētie PCTVL Rīgas domes deputāti, bet no malas tās vēroja vismaz divi šīs pašas partijas Saeimas deputāti.
Kluba 415 Rīgas domes sankcionētā gājiena dalībniekus, kuri devās pie Brīvības pieminekļa, pie Laimas pulksteņa sagaidīja organizācijas Rodina un PCTVL aktīvisti, kuru darbība ar domi nebija saskaņota. Rokās sadevušies, viņi mēģināja aizšķērsot gājienam ceļu. 
Viens no aktīvākajiem protestētāju vidū bija domes deputāts, PCTVL kandidāts nr.1 uz Rīgas domi Genadijs Kotovs (PCTVL), kurš kopā ar biedriem kliedza: "Nē, fašismam" un "Latvija — kauns Eiropai".
Savukārt cits domes deputāts A.Giļmans un vēl vairāki cilvēki pārģērbās koncentrācijas nometnes ieslodzīto svītrotajās drānās, pie apģērba piespraužot Dāvida zvaigzni. 
Policijai operatīvi izdevās pārraut ķēdi, sadalot to divās grupās, tādējādi atbrīvojot ceļu gājiena dalībniekiem. 
Pulksten vienpadsmitos pa policijas atbrīvoto koridoru uz Brīvības pieminekli devās Kluba 415 rīkotā gājiena aptuveni 500 dalībnieku, viņu vidū bija gan jaunieši, gan vecāki cilvēki, kuri Dzimtenes un PCTVL aktīvistiem uzmanību nepievērsa. 
Svītrotajās drānās tērptie un paši agresīvākie protestētāji tika nogādāti policijas iecirknī. Diena novēroja, ka viņu vidū bija arī kāds jaunietis, kurš grūda vecāku vīru un centās aizbēgt no policijas, kā arī vīrietis, kurš ar olām apmētāja gan Latvijas karogu, gan bērnus, gan bijušos leģionārus. Notiekošo vēroja Saeimas deputāti Jakovs Pliners un Vladimirs Buzajevs no PCTVL, kuri paši gan nekādus saukļus neizkliedza, tomēr abiem pie apģērba bija piespraustas Dāvida zvaigznes.
A.Giļmans, V.Dergunovs un V.Rafaļskis, kopā ar vēl 27 personām aizturēti par nepakļaušanos policijas prasībām, vienam cilvēkam administratīvais protokols sastādīts par sīko huligānismu, vienam — par atrašanos sabiedriskā vietā alkohola reibumā, vienam — par piketu organizēšanas kārtības pārkāpumiem, bet divu cilvēku rīcība vēl tiek pārbaudīta. Pēc policijas aprēķiniem, kopumā pie Brīvības pieminekļa pasākuma laikā atradušies aptuveni 2000 cilvēku. 
LETA ziņo, ka tās rīcībā ir videomateriāls, kurā redzams, kā J.Pliners pie Laimas pulksteņa īsi pirms nekārtībām dod naudu kādam vīram. Gan Dienai, gan LETA J.Pliners noliedza, ka būtu maksājis naudu nesankcionētās akcijas dalībniekam, bet apgalvoja, ka 30 latus ziedojis žurnāla izdošanai. Turpretī Latvijas televīzijai viņš teica, ka naudu vīrietim devis, lai atbalstītu trūkumcietēju.
Pēc gājiena G.Kotovs kopā ar vairākiem bērniem un jauniešiem nostājās netālu no Brīvības pieminekļa un turpināja kliegt: "Fašisms neies cauri" un līdzīgus saukļus. Policija norāda, ka arī šīs nesankcionētās klaigāšanas organizētāji tiks noskaidroti, bet, lai neizraisītu vēl lielākas nekārtības, viņi nav aizturēti notikuma vietā. G.Kotovs skaidroja, ka vēlējies parādīt, ka Latvijā ir arī cilvēki, kuri neatbalsta nacismu un ar savām aktivitātēm glābis mūsu valsts godu un cieņu.
Bijušie karavīri un viņu atbalstītāji šo dienu atcerējās klusi, ar ziedu nolikšanu pirms kreiso saceltās jezgas. Kopā ar atceres gājienu pie Brīvības pieminekļa devās arī Saeimas deputāte Anna Seile (TB/LNNK), taču citus politiķus Diena nemanīja. Pēc ziedu nolikšanas bijušais leģionārs Jānis Ragainis Dienai teica, ka atceres pasākumos piedalās katru gadu. "Parasti braucu uz Lesteni. Bet šogad ir salts laiks, vakarā gribas mājās. Tā kā esmu no Madonas puses, mājās šovakar netiktu, tādēļ atbraucu uz gājienu," teica J.Ragainis. Arī Toms Kleinhofs uzsvēra, ka 16.marts ir leģionāriem svarīga diena un viņš nesaprot, kāpēc savus kritušos biedrus nevar pieminēt šajā datumā. "Kā šo dienu var pielīdzināt Lāčplēša dienai, kā to tagad grib Vaira Vīķe–Freiberga?" jautāja T.Kleinhofs. Cits vīrs, kurš nevēlējās minēt savu vārdu, izteicās, ka tieši politiķi, nevis leģionāri vai jaunieši, kas rīko gājienu, politizējot 16.martu.
***
16.marts
Vai radikālās organizācijas izmanto šo datumu sevis popularizēšanai?
Valsts prezidente Vaira Vīķe–Freiberga:
Leģionāru atceres diena ir piemērs tam, ka demokrātiskās brīvības var tikt izmantotas pret demokrātijas interesēm, un Latvijai kā jebkurai citai demokrātiskai valstij ar to ir jāsaskaras. Latvijai arī ikdienā jāsaskaras ar provokācijām un mēģinājumiem nomelnot Latvijas demokrātiju, un Latvijas diplomātu uzdevums ir izplatīt ārzemēs objektīvu informāciju par Latvijas attīstību, mērķiem un uzdevumiem. 
Valsts prezidente teikto attiecina uz visiem 16.marta atceres dienu pasākumiem kopumā, distancējas no tiem un uzskata, ka 11.novembris tradicionāli vieno kritušo karavīru piemiņu, sacīja prezidentes preses sekretāre Aiva Rozenberga.
Ainārs Latkovskis, integrācijas ministrs:
Esmu pateicīgs vecajiem vīriem, kam 16.marts kaut ko nozīmē, ka viņi savus kritušos un mūžībā aizgājušos biedrus pie Brīvības pieminekļa atcerējās pirms demonstrācijas un protestiem. Bet radikālajām grupām Klubam 415 un Dzimtene nav ko sniegt sabiedrībai, tādēļ viņi parādās dienā, kam pievērsta ne tikai vietējo, bet arī starptautisko mediju interese. Tas tikai nozīmē, ka PCTVL panākumi nav bijuši tik lieli, kā viņi iedomājās — ir izgāzušās krievu skolu štāba un Tatjanas Ždanokas aktivitātes Strasbūrā. 
Aivars Stranga, vēstures profesors:
Leģionāru rīcība ir ļoti valstiska — viņi sapratuši valstiskās intereses un prasa tikai cilvēcisku cieņu. Bet tagad uz 16.martu spekulē citi, kas diemžēl ir neizbēgami — jebkura radikāla kustība izmanto vēstures notikumus, jo tā ir demokrātijas sastāvdaļa. Taču tiesiskajai kārtībai jābūt ļoti stiprai, un mums ir tiesības prasīt drošības iestādēm aizliegt organizācijas, kas kurina naidu. Vācu — krievu karš ir cirtis tik dziļas brūces mūsu nācijai, par latviešiem ir tik daudz melots, tādēļ 11.novembris nespēs piesaistīt sev visu uzmanību, lai arī cik cēla būtu Valsts prezidentes doma par to kā visu karavīru piemiņas dienu. 11.novembris vecajiem leģionāriem neaizvietos 16.martu. Viņi vēlas tikai vienu — lai tiktu atzīta patiesība, ka viņi, varbūt naivi, bet cīnījās pret komunistu iebrukumu, par brīvu Latviju, un mēs nevaram viņiem to liegt. 
Uldis Neiburgs, Okupācijas muzeja pētnieks:
Ir normāli, ja bijušie leģionāri piemin kritušos cīņu biedrus, bet abu radikālo pušu motivācija atšķiras — vieni iet sankcionētā gājienā, bet otri ir apzināti provokatīvi, jo 16.martu izmanto politisku mērķu vārdā. 9.maijā vai 13.oktobrī vieni veterāni pie Uzvaras pieminekļa pulcējas nevis ar Latvijas valsts karogiem un idejām, bet piesegtu padomju simboliku, taču viņiem neviens netraucē, lai arī daudziem latviešiem tas nav pieņemami, jo piemineklis simbolizē Latvijas reokupāciju. Tas otru pusi mudina 16.martā brīvi pulcēties pie Brīvības pieminekļa un paust savu viedokli, jo Latvijas valsts attieksme pret 16.martu un leģionāriem ir bijusi neskaidra un svārstīga.
Marija Golubeva, sabiedriskās politikas centra Providus pētniece:
Sāpīgie jautājumi vienmēr sabiedrībā atrod spēcīgu rezonansi, bet demokrātijā radikālām grupām nevar aizliegt sevi pieteikt, ja vien protesti nav vardarbīgi. Šīs gan ir sekas, jo mēs esam ekonomiski trūcīga sabiedrība ar sašķeltu iedzīvotāju sastāvu, tādēļ, manuprāt, prezidentes piedāvājums varoņus godināt 11.novembrī ir racionāls. Pie Brīvības pieminekļa notikušais nav pirmais gadījums, kad politiķi akcijas izmanto savā labā. PCTVL kopumā ir radikālāka, un protesti pret mazākumtautību skolu reformu bija kas līdzīgs. Tas ir bīstami un uzskatāmi parāda politiskās kultūras līmeni. Mēs netiksim pie līdzsvarotas demokrātiskas kultūras, kamēr mūsu politiķi atļaujas pieslieties radikālajām grupām. Bet, lai tas beigtos, nepieciešama personāžu nomaiņa.

Izglītībā...

Atver starptautisku LU filiāli
Latvijas Avīze  03/14/05     Piektdien Latvijas Universitātes rektors Ivars Lācis un studiju daļas vadītāja Lolita Spruģe ar Valkas domi vienojās par telpām augstskolas filiāles atvēršanai valsts ziemeļaustrumu reģionā.
Filiāles izveidošana šādā vietā reizē ir vēsturisks solis, jo ne tikai Valkas un rajona, bet arī Igaunijas pierobežas iedzīvotājiem tagad tiks nodrošināta iespēja iegūt kvalitatīvu izglītību tuvāk dzīvesvietai. Tā kā Valka un Valga atrodas pierobežu krustpunktā, filiāle ar laiku varētu kļūt par augstākās izglītības ieguves centru pat Pleskavas apgabala iedzīvotājiem. Valkas filiāle pirmos studentus uzņems 2005./2006. akadēmiskajā mācību gadā.  Reizē ar universitātes filiāles izveidošanu Valkā tiek akcentēta pilsētas vēsturiskā nozīme skolotāju izglītošanā, kas sākās gandrīz pirms 150 gadiem –  ar Jāņa Cimzes dibināto Vidzemes skolotāju semināru. 

Policijā ir simtiem vakanču un zems izglītības līmenisImants Vīksne,  NRA  03/16/05     Starp padomju laika milici un mūsdienu inspektoru izpalikušais profesionālās pēctecības posms policijā ir radījis sekas – simtiem darba vietu ir tukšas, bet aizpildītajās lielākoties sēž pārslogoti vai mazizglītoti darbinieki.
"Ir brīži, kad mēs esam laimīgi, ka vispār ir kāds cilvēks, kas varētu aizbraukt uz notikuma vietu un paņemt cietušās personas iesniegumu," Neatkarīgajai atzīstas Valsts policijas priekšnieks Jānis Zaščirinskis. Policijas mājas lapā internetā publicēto darba piedāvājumu skaits šķiet tik milzīgs, ka rada likumsakarīgu jautājumu, vai kāds vispār strādā. Piemēram, Ekonomikas policijas pārvaldē trūkst 35 cilvēku. Inspektoru, vecāko inspektoru, speciālistu – tātad melnā darba darītāju. Tas notiek situācijā, kad ierēdņu noziegumu apkarošana pasludināta par valstisku prioritāti. Narkotiku apkarošanas birojā, Organizētās noziedzības apkarošanas pārvaldē, gandrīz visās rajonu nodaļās situācija nav apmierinoša. Valmierā vajadzīgi 20 policisti, Kuldīgā pieci. Kuldīgas policijas nodaļas priekšnieka palīdze Iveta Būdeniece stāsta, ka četri policisti aizbraukuši peļņā uz ārzemēm. 
Personālsastāva uzskaites statistika liecina, ka pērnā gada beigās trūcis 553 cilvēku.
Iekšlietu ministrijas valsts sekretārs Juris Rekšņa skaidro, ka "tukšās štata vietas pārsvarā saistītas ar ekonomisko noziegumu izmeklēšanu un būtu jāaizpilda ar augsti kvalificētiem speciālistiem intelektuālā īpašuma, naudas atmazgāšanas un datornoziegumu izmeklēšanas jomā, taču šādiem speciālistiem darba tirgū piedāvātās algas ir divas un pat trīs reizes lielākas, nekā spēj nodrošināt policija".
Arī J. Zaščirinskis novērojis likumsakarību, ka lielāka atalgojuma meklējumos aiziet labākie kadri. 
Tomēr, piesaucot pērn 48 procentus atklāto noziegumu, iestādes vadītājs rezultātus slavē. Nekomplekts ir tikai 5,5 procenti no kopējā policijas darbinieku skaita, tāpēc iedzīvotāju drošību un viņu sargāšanu labu darbinieku trūkums neietekmējot. Šādu apgalvojumu apstrīd Policijas akadēmijas rektore Ārija Meikališa, minot piemēru ar kriminālizmeklētāju, kuram neskaitāmas uzkrautas lietas nozīmē vienu vienīgu atrakstīšanos. 
Nupat desmit policisti aizgājuši no valsts īpaši svarīgo objektu apsardzes. Viņu vietā strādāt aizsūtīti patruļdienesta darbinieki. Taču arī ielās kārtība jāuztur, tāpēc radusies ideja šo pienākumu darba apvienošanas kārtībā uzticēt ceļu policistiem. Taču inspektors Ivars Muižzemnieks stāsta, ka jau pašlaik ceļu policisti ir pārslogoti un sistemātiski steigā pieļauj kļūdas. "Ja kaut kas notikuma vietā tiek palaists garām, vēlāk nav iespējams noskaidrot vainīgo. Ja nav vainīgā – apdrošinātāji nesedz zaudējumus." 
Lai gan skaļi neafišēta, neapmierinātība ar situāciju policijā ir arī Iekšlietu ministrijā, un apliecinājums ir iecere mainīt policistu izglītošanas kārtību. Plāns par izglītības latiņas pacelšanu gan ir iestrēdzis, jo policija tam pretojas, uzskatot, ka zemākā ranga policistam augstākā izglītība nav nepieciešama. J. Zaščirinskis ir atklāts: "Man nevajag maģistrus un doktorus. Man vajadzīgi policisti. Es nevaru katram patruļniekam mācībām atvēlēt divarpus gadus!"
Pašlaik par policistu var izskoloties divās mācību iestādēs – Valsts policijas skolā un Policijas akadēmijā. Iekšlietu ministrs Ēriks Jēkabsons izdevis rīkojumu izglītības procesu apvienot vienā iestādē, un tā ir akadēmija. Faktiski iecerēta policijas skolas likvidēšana, par ko J. Zaščirinskis emocionāli saka: "Es ar savām rokām skolu neiznīcināšu." Abu mācību iestāžu vadītāji tikmēr savstarpēji apmainās ar bargu kritiku. Policijas skolas vadītājs Aigars Evardsons apgalvo, ka teorētiķi, kas māca augstskolā, ražo nākamos teorētiķus, taču policijā nepieciešami praktiskā darba darītāji.
Policijas akadēmijas rektore Ā. Meikališa aicina nozares finansiālās problēmas analizēt no citas puses – par kādiem nopelniem gan būtu jāpaaugstina algas policistiem, ja viņi turpinās strādāt tikpat neprasmīgi kā pašlaik. Kā apliecinājumu policijas neizglītotībai A. Meikališa min izcili zemo policijas prestiža līmeni sabiedrībā. To veidojot tieši jaunākais komandējošais sastāvs – mazizglītotākā policistu daļa, kas neprot kontaktēties ar iedzīvotājiem. Vairāk nekā pusei policijas darbinieku ir tikai vidējā izglītība. Valsts policijas priekšnieks gan min citu argumentu akadēmijas vēlmēm celt izglītības prasības, un tā esot akadēmijas šābrīža nepietiekamā noslodze. Līdz ar lielāku studentu skaitu iestāde varētu arī saņemt un tērēt vairāk naudas. Tomēr vismaz tuvākajā laikā tas diezin vai īstenosies. Izglītības un zinātnes ministrija apstiprinājusi, ka apvienot iestādes liedzot Augstskolu likums. Akadēmija nedrīkst realizēt zemāka līmeņa izglītības programmas. Līdz ar to ir trīs risinājumi. Var mēģināt mainīt šo likumu. Tas gan ir maz ticami. Var mēģināt ieviest radikālus uzlabojumus jau esošajā apmācību struktūrā, pārdēvējot skolu par koledžu. Policija var uz policista karjeras pirmā pakāpiena novietot augstākās izglītības barjeru. Obligāto vidusskolu eksāmenu sarakstā vēlas iekļaut matemātiku
DELFI  03/18/05     Valdība un Rektoru Padome gatavos kopīgo komunikē par matemātikas iekļaušanu obligāto vidusskolas eksāmenu sarakstā, lai veicinātu nākamo Latvijas speciālistu konkurētspēju darba tirgū. 
Par to piektdien premjers Aigars Kalvītis vienojās ar Rektoru padomi, portālu “Delfi” informēja valdības Komunikācijas departaments. 
Tikšanas laikā Kalvītis pauda pārliecību, ka ir jāatgriežas pie prasības, lai jauniešiem vidusskolā būtu jākārto obligāts eksāmens matemātikā, jo, viņaprāt, bez eksaktajiem mācību priekšmetiem nav iespējama nākamo speciālistu konkurētspēja darba tirgū Latvijā un ārvalstīs. 
Kalvītis arī atzina, ka būtiska loma konkurētspējīgu indivīdu izglītošanā ir kvalitatīvai apmācībai vidusskolās, kam būtu jāpalielina finansiāls atbalsts gan skolu remontiem, gan materiāli tehniskās bāzes radīšanai eksakto priekšmetu mācīšanai atbilstoši mūsdienu prasībām. 
Premjers arī solīja dubultot 2005.gada un nākamā gada finansējumu zinātnei, kas ļaus piesaistīt zinātnei jaunos zinātniekus un palielināt lietišķo pētījumu skaitu. 
Ministru prezidents aicināja rektorus sadarboties ar valdību, konsultēt to un ieteikt labākos risinājumus būtiskiem lēmumiem izglītībā un zinātnē. Rektori savukārt pauda gandarījumu par premjera līdzdalību sanāksmē, konstruktīvo diskusiju un aicinājumu uz ciešāku sadarbību ar valdību izglītības jomā. 
Jau ziņots, ka premjers iepriekš pauda satraukumu par lielu augstskolu absolventu bezdarba līmenī un aicināja pārskatīt izglītības programmas. Līdz šim Valsts nodarbinātības aģentūras apkopotie dati liecina, ka 2004.gada 1.oktobrī bezdarbnieku uzskaitē reģistrēti 1127 izglītības iestāžu absolventi, kuri izglītības ieguvi pabeiguši 2003./2004.mācību gadā. Turklāt, pēdējo četru gadu laikā pieaug augstāko izglītību ieguvušo absolventu – bezdarbnieku skaits, pēdējā gada laikā – pat par 55 cilvēkiem. 

Kultūrā...

KultūrziņasLīvija Dūmiņa,  NRA  03/11/05    
- No Andersena pūralādes. Šodien pulksten 14 Ikšķiles vidusskolā sākas H. K. Andersena 200. jubilejas gada projekta pasākums H. K. Andersena pasaku pūralādes atvēršanas svētki, kurā Skolēnu teātra grupa rādīs H. K. Andersena pasakas 12 pasažieri iestudējumu, kustību izrādi Mazās Idas puķes un pašsacerēto pasaku Bruņinieka dēls. Pasākumā piedalās Dānijas Karalistes vēstnieks Latvijā Arnolds Skibsteds, Dānijas Kultūras institūta direktors Simons Holmbergs un H. K. Andersena gada vēstniece, Ikšķiles skolas absolvente, rakstniece Nora Ikstena.
- Ekspluatācijā nodots Valmieras novadpētniecības muzejs. Tas ir pirmais jaunuzceltais muzejs Latvijā kopš neatkarības atjaunošanas un ekspluatācijā nodots 8. martā, kad muzeja jaunajā ēkā viesojās kultūras ministre Helēna Demakova. Apmeklētājiem muzejs būs atvērts no 14. maija nakts. Vēl ēka nav pilnībā pabeigta – nav izbūvēts lifts, atbilstošus laika apstākļus gaidot, atlikta ēkas fasādes krāsošana.03/12/05     
- Zviedru deja. Šodien pulksten 20 Dailes teātra mazajā zālē zviedru horeogrāfa Rasmusa Ēlmes izrāde NEXT-fence, kas ir pirmā dejas viesizrāde, ar ko tiek atklāts Ziemeļu pavasaris – Ziemeļvalstu kultūras prezentācijas programma. R. Ēlme ir jauns, skatītāju un kritiķu iecienīts horeogrāfs, atzīts par Zviedrijas dejas starptautisko cerību. Viņa stilam raksturīga izteikti fiziska deja, satriecoša tehnika un absolūta atdeve savienojumā ar vitālu enerģiju, ko uz skatuves rada viņa izveidotās dejas kompānijas trīs dejotāji un mūziķis. 
- Mildai Klētniecei – 90. Šodien pulksten 15 E. Smiļģa Teātra muzejā Mildas Klētnieces 90 gadu jubilejas sarīkojums, kurā notiks jubilāres sveikšana, kolēģi atcerēsies kopīgās darba gaitas, tiks demonstrēti videoieraksti.03/16/05     
- Aspazijai veltīta konference. Šodien (trešdien) pulksten 10 Aspazijas dzimšanas dienā Rakstniecības, teātra un mūzikas muzejā sākas konference Aspazija – laikmeta zīme. Programmā divās sēdēs, ko vadīs Jānis Zālītis un Silvestrs Gaižūns, referēs A. Lazareva, I. Genese-Plaude, R. Ceplis, G. Jablovska, J. Zālītis, G. Grīnuma, R. Meinerte, M. Valtere, I. Knoka, S. Gaižūns. Pārtraukumā Aspazijas "kapija", Aspazijas dzeju runās Jaunā Rīgas teātra aktrise Liene Šmukste.
- Aspazijai veltīts sarīkojums. Rīt pulksten 18 Rīgas Latviešu biedrības nama Zelta zālē Aspazijai veltīts literāri muzikāls sarīkojums Kaisītās rozes. Vakaru vadīs RLB priekšsēdētājs Valdis Rūmnieks, piedalīsies dzejniece Lija Brīdaka, vēsturniece Ilga Kreituse, rakstnieks Roalds Dobrovenskis, aktrise Zane Jančevska, čellists Māris Villerušs, pianiste Agnese Egliņa. 
- JRT aktieri par Aspaziju. Raiņa un Aspazijas vasarnīcā Majoros atklāta izstāde Aspazijas Daukšas 2005. gada pavasarī. 23. martā vasarnīcā viesosies režisore Baņuta Rubesa un JRT aktieri, lai dalītos pārdomās par drāmu, kam šogad arī nozīmīga – 100 gadu – jubileja, un tās jaunāko iestudējumu Jaunajā Rīgas teātrī.

Gada rakstniekiArno Jundze,  NRA  03/11/05     Latvijas Rakstnieku savienība informē, ka darbu beigusi ekspertu žūrija, kurai bija uzticēts izvērtēt konkursam pieteiktos pretendentus uz Gada balvu literatūrā. 
Žūrijas lēmums ir šāds: Gada balvu dzejā saņem Jānis Rokpelnis par dzejoļu krājumu Vārti, kas iekļauts grāmatā Dzeja (Atēna, 2004), prozā – Inga Ābele par stāstu krājumu Sniega laika piezīmes (Atēna, 2004), dramaturģijā – Māra Zālīte par lugu Zemes nodoklis, kas iestudēta Dailes un Rīgas Krievu Drāmas teātrī un publicēta M. Zālītes lugu krājumā (Atēna, 2004), literatūrā bērniem – Jānis Jurkāns par romānu jaunajiem lasītājiem Nirējs (Zvaigzne ABC, 2004), atdzejā – Vizma Belševica par krājumu Atdzeja (Atēna, 2004), tulkošanā – Silvija Brice par vairākiem 2004. gadā publicētiem tulkojumiem no angļu, vācu un poļu valodas. Par gada spilgtāko debiju apbalvots dzejoļu krājuma Asaru gāze (Neputns, 2004) un lugas Lielās paslēpes (Zvaigzne ABC, 2004) autors Ronalds Briedis. Šogad iedibinātā Žūrijas speciālā balva piešķirta Jānim Lejiņam par vērienīgu un būtisku latviešu nacionālās vēstures un pašapziņas revīziju augstvērtīgas lielprozas formātā – topošās triloģijas Zīmogs sarkanā vaskā otrajā daļā Ķēniņš (Karogs, 2004). 
Balvu par mūža ieguldījumu saņem literatūrkritiķe, ilggadēja latviešu dzejas recenzente un grāmatu redaktore Inta Čaklā un tulkotājs no lietuviešu, baltkrievu, krievu un ukraiņu valodas Talrids Rullis. Latvijas arhitektūras 2004.gada lielo balvu saņem privātmāja Siguldā
LETA  03/11/05    Latvijas arhitektūras 2004.gada lielo balvu saņēmusi SIA "Arhis" arhitektu Andra Kronberga un Jura Laša projektētā Santas un Raivo Sabuļu privātmāja Siguldā, aģentūra LETA uzzināja Latvijas Arhitektu savienībā.
Māja atrodas Siguldā, Gulbju ielā 6. To uzbūvējis SIA "PBLC".
Par labāko sabiedrisko jaunbūvi 2004.gadā atzīts biroja "Sīlis, Zābers&Kļava" arhitektu Anda Sīļa un Pētera Kļavas projektētais "Mercedes centrs", bet atzinības rakstu šajā nominācijā saņēmis "Depo projekta" arhitektu Ervina Kraukļa, Rasas Kalniņas un Mikus Grendes projektētais privātmāju ciemats "Silarāji".
Par labāko vides dizainu atzīta Kronberga projektētā Liepājas tirdzniecības kanāla krastmala - Vecā ostmala un Dzintara pulkstenis. Atzinības rakstu par radošo ieguldījumu iekštelpu dizainā saņēmusi "Galerija "Istaba"" Barona ielā, ko veidojusi arhitekte Inguna Stepanova un Linda Lūse, izstrādājusi Ieva Strazda.
Nominācijā "Projekti un konkursa darbi" par uzvarētāju atzīta Sīļa, Kļavas, Ievas Orbidānes un Līgas Skučeres veidotā Baltijas kiberpilsētas ēka Valmierā, Dīvaliņa ielā, bet nominācijā "Pārbūves rekonstrukcijas" par uzvarētāju atzīta Jura Pogas arhitektu biroja projektētā Ventspils bibliotēka.
Pārējās nominācijās balvas netika piešķirtas.
Kā ziņots, balvai tika izvirzīti vairāk nekā 50 darbu astoņās kategorijās - sabiedrisko un privāto jaunbūvju projekti, renovācijas un rekonstrukcijas projekti, ainavu, dārzu un vides projekti, pilsētu plānošanas un interjera projekti, kā arī konkursu projekti.
Interjera salonā "mc2" Latvijas arhitektūras 2004.gada lielajai balvai nominētie darbi būs apskatāmi līdz 31.martam. 

Nebeigu brīdīAmanda Aizpuriete,  NRA  03/12/05     Varbūt tas ir sens instinkts, kas liek mums neaprobežoties ar fakta konstatāciju? Aizvēsturiskajos džungļos lempīgais zaurs skaļi iemaurojās, brīdinādams savus tikpat lempīgos ciltsbrāļus par asinskārā zobenzobu tīģera tuvošanos. Bet kāds no homo sapiens priekštečiem tobrīd bubināja zem deguna kaut ko par dzelteno tīģerzibeni vai zibenstīģeri. Un tas otrs mūsu sencis, kurš tīģeri ieskrāpēja alas sienā – ko šis pirmcilvēks gribēja? Bijāties vai jūsmot? Pielūgt vai atvairīt? Vai visu kopā – kā neizskaidrojamā dzejā?
Rakstnieku savienības rīkoto kursu meistardarbnīcās sastopas visdažādākie ļaudis. Dzejas darbnīca: šai vārdu savienojumā iekodēta pretruna (dzeja – iedvesma; dzeja – Mūzas (sievietēm – Ģēnija (nevis Mūzja!)) skūpsts uz sarkstoša vaiga, kaut kas neprognozējams, bet ne darbs vaiga sviedros). Te nu es stāvu – auditorijas priekšā, ar skolniecisku tāfeli aiz muguras – un nojaušu, ka daži no tiem, kas sanākuši, skaidri zina, ko grib iemācīties. Viņu zināšana man šķiet pārāk racionāla, es baidos viņus aizvainot... Daži apzinās, ka nav iespējams iemācīties to, ko viņi vēlētos prast. Iespējams, ka daži gaida brīnumu... Ko es – darbnīcas vadītāja – varu viņiem solīt?
Vienojamies, ka šoreiz nerunāsim par viņu darbiem. Runāsim vēlāk, kad... Nē, mēs netiecamies uz neiespējamo pilnību. Vai man šķiet, ka viņu darbi pēc diviem vai trim mēnešiem būs savādāki? Būtībā tas nav svarīgi, jo mūsu alas sienā viņi jau ieskrāpējuši gan tīģeri, gan tauriņu.
Nākamajā mēnesī šai auditorijā man pretī sēdēs filozofijas maģistre, kura ilgojas "nezināt/ kā plaiksnī/ svešu nāvju/ rūsas atspulgi/ tavā sejā", un studente, kurai patīk braukt ar mašīnu lietū, kad "rodas sajūta/ ka es ķeru/ visas ūdens lāsītes". Un vidusskolniece, kura aicina: "Skūpsti/ manas istabas durvis/ skūpsti un topi/ par sarkanu lentu / manos matos /iepītu un tomēr/ brīvu." Un tā pavecā kundze no attāla lauku rajona, kura jau diezgan ilgi dzīvo ar sajūtu: "Kāds paliek pēdējais." Un tas jaunietis, kurš uzskata, ka viņam divas dzimtās valodas – latviešu un krievu; viņa rindas ieķeras smadzenēs kā dadžu pogaļas. "Viņa teica man negribas braukt/ tāpēc mēs uzrakstījām skaistu ceļojumu grāmatu/ par daudzām mūsu vēlmēm." Un jaunā sieviete, kura no savas darbavietas datora sūta draugiem haikas. "Vai es ticu labām/ beigām?/ Nebeigu brīdī/ Skatīšos augšup. Ņujorkā un TorontoArno Jundze,  NRA  03/15/05     Latviešu mūziķu panākumi ASV un Kanādā.
Pagājušās nedēļas nogalē labas ziņas saņemtas no okeāna otra krasta – divi latviešu mūziķi guvuši ievērību tādās nopietnās mūzikas galvaspilsētās kā Ņujorka un Toronto.
Nedēļas nogale lielajā kultūras megapolē Ņujorkā aizvadīta Vīnes filharmonijas orķestra zīmē. Gadskārtējie filharmoniķu vieskoncerti prestižajā Kārnegiholā ir pasākums, uz kuru biļetes jāsāk rezervēt jau krietnu laiciņu pirms koncertiem. Īpaši patīkami, ka šogad lielajā muzikālajā notikumā svarīgākā persona ir latvietis. Diriģents Mariss Jansons, kurš Ņujorkai stādīts priekšā kā "Latvian born conductor" (diriģents no Latvijas) pašlaik popularizē savu dzimteni ASV labāk nekā jebkurš Latvijai veltītais reklāmas rullītis, kuru vēl tikai gatavojas demonstrēt kanāls CNN. LaikrakstsThe New York Times ir viens no izdevumiem, kas pēdējās dienās raksta par latviešu diriģenta lielo kosmosa izjūtu – tā kosmosa, kurā mājo tikai un vienīgi mūzika, pret kuru M. Jansons izjūt bezgalīgu cieņu un mīlestību. 
Kārnegiholas koncertos Vīnes simfoniķi M. Jansona vadībā sagatavojuši visai sarežģītu un daudzveidīgu programmu, sākot no Bēthovena Otrās simfonijas. Ņujorkas klausītājiem nedēļas nogalē vairākos koncertos bija iespēja dzirdēt mūsu diriģenta interpretēto Šostakoviču, Brāmsu, Sibeliusu un Māleru. "Mana filozofija ir tāda, ka varu diriģēt tikai tos skaņdarbus ar kuriem man ir īpašs kontakts. Ja tāda nav, kāda nozīme mocīties?" – M. Jansons izklāsta savu kredo Ņujorkas žurnālistiem, kurus visvairāk, protams, sajūsmina diriģenta bērnības atmiņas no operas apmeklējuma Rīgas Baltajā namā. "Kad biju mazs, tēvs (Arvīds Jansons) mani reiz paņēma uz izrādi, kurā mamma (Iraida Jansone) dziedāja Karmenu. Tajā vietā, kur Karmenu aizved uz cietumu, es sāku skaļi kliegt – neaiztieciet manu mammu!"
Latvijā labi pazīstamā Kanādas latviešu pianista Artūra Ozoliņa lielais uznāciens Toronto notika šonakt (pēc Latvijas laika). Pēc divu gadu rūpīgas gatavošanās viņš Kanādas publikai atskaņoja pianistiem ārkārtīgi grūto un sarežģīto Bēthovena klaviersonāti (Op. 111). "Kad biju jaunāks, man bija bail ķerties klāt šai Bēthovena vēlīnajai sonātei. Es toreiz nolēmu, ka nepieskaršos tai tikmēr, kamēr nebūšu pārliecināts par sevi. Tagad esmu vecāks, nekā viņš toreiz, kad šo darbu radīja..." – pianists stāsta intervijā laikrakstam Toronto Star. 
Arī mūzikas cienītājiem Toronto līdz ar A. Ozoliņa koncertiem ir iespēja uzzināt ko vairāk par Latviju. Kanādas presē līdzās A. Ozoliņa radošajam CV lasāms arī tas, ka, pianistam kabatā ir Latvijas pase, bet viņa vecāku stāsts atklāj tipiskas latviešu trimdinieku likteņgaitas pēc Otrā pasaules kara. Notikušais kārtējo reizi apstiprina veco, bet nereti ignorēto patiesību – talantīgs mākslinieks ir vislabākais savas valsts tēla popularizētājs pasaulē. GrāmatasArno Jundze,  NRA  03/15/05Austra Zīle. Krizantēmu laiks, izd.Jumava, 2005
Vai atminaties filmas Ģimenes albums un Dunduriņš? To scenārija autore ir Austra Zīle, kas nu ķērusies pie romānu rakstīšanas. Viņas darba varone Monta jau pārkāpusi četrdesmit gadu slieksni. Dēls pieaudzis. Īstais laiks atcerēties reiz Ingus Pētersona dziedātās dziesmas "Mana sirds ir atkal brīva, bet par jaunu atmiņām" vārdus. Tomēr – vai sākt ko jaunu ir tik vienkārši kā dziesmu nodziedāt?
Nora Robertsa. Trīsdesmit graši. Tulkojusi Biruta Vaivode. Kontinents, 2005
Ņujorkas policijas izmeklētāja Eva Dalasa saņem slepkavas ultimātu. Viņai tiek dotas septiņdesmit divas stundas, lai arestētu varenāko noziedzīgās pasaules bosu. Ja izmeklētāja to neizdarīs, slepkava nogalinās Evu Dalasu. Līdzīgi viņš jau izrīkojies ar vairākiem policistiem, atstājot slepkavības vietā trīsdesmit sudraba monētas.
Agata Kristi. Mana dzīve. Tulkojusi Dagnija Dreika. Daugava, 2005 
Agatas Kristi autobiogrāfija ir tikpat neordināra, kā viņas darbi. Par literātes dzīvi klīst neskaitāmas leģendas, par to uzņemtas filmas. Interesanti, ka pati Agata Kristi sevi nekad nav uzskatījusi par īstu rakstnieci. Varbūt tur vainojama viņas aizrautība ar detektīvžanru – literatūras veidu, kas nereti ticis uzskatīts par otršķirīgu. Tomēr diezin vai 20. gadsimtā atrodama otra tik apdāvināta un talantīga detektīvromānu autore kā divus pasaules karus pārdzīvojusī vienkāršā angļu lēdija.
Džeina Ostina. Prāta apsvērumi. Tulkojusi Dagnija Dreika. Daugava, 2005 
Pasaulslavenās 19. gadsimta angļu literatūras klasiķes romāns, kas latviski izdots pirmoreiz. "Katram cilvēkam esot iespēja izmēģināt laimi – vismaz vienreiz mūžā – un apprecēties mīlestības dēļ." Šos vārdus vēstulē savai māsai teikusi Džeina Ostina, lai raksturotu sava romāna būtību, jo – ko gan līdz nauda vai stāvoklis sabiedrībā, ja neesi laimīgs? Oponējot Ostinai, varētu teikt, ka mazumiņš naudas un sabiedriska atzinība pilnai laimei tomēr noderētu. 
Brīnumēdieni. Sastādījusi Irīda Miska. Jumava, 2005
Šī, protams, nav nekāda parastā pavārgrāmata, bet gan pavārgrāmata īstenajiem Harija Potera fanu kluba biedriem. Uz galvošanu, ka arī receptes šeit atšķirsies no līdzīgās grāmatās lasāmajām, bet tādas ēdienu sastāvdaļas kā glāze vampīra asiņu ir gluži parasta lieta Harija Potera tekstu zinātājiem. Jaunākie CD nopietnajā mūzikāLauma Mellena,  NRA  03/15/05Kristīne Gailīte
Sērija: Latvijas Nacionālās operas solisti
Kristīne Gailīte pašlaik ir viena no spilgtākajām latviešu operdziedātājām ar palielu lomu bagāžu – viņa dziedājusi Violetu Verdi Traviatā, Rozīnu Rosīni Seviļas bārddzinī, Liu Pučīni Turandotā. Viena no atmiņā paliekošajām raksturlomām Gailītes līdzšinējā karjerā ir Oskars Verdi Masku ballē. Piecpadsmit skaņu celiņos apkopotas klasiskas soprānu ārijas no plaši pazīstamām operām – Džoakīno Rosīni Seviļas bārdzinis, Gaetāno Doniceti Dons Paskvāle, V. A. Mocarta Burvju flauta, G. F. Hendeļa Rinaldo, Dž. Pučīni Turandota, Dž. Verdi Masku balle un citām. Taču līdzās klasiskajam repertuāram diskā atrodami arī tādi nozīmīgi projekti kā B. Britena Skrūves pagrieziens, kura iestudējumā Kristīne Gailīte demonstrēja savu spēju pielāgoties divdesmitā gadsimta opermūzikas īpatnībām, kā arī franču vokālā kamermūzika, ar kuru dziedātāja priecēja klausītājus savā solokoncertā. Ierakstā dzirkstošā soprāna īpašniece apliecina savas hameleona spējas, intepretējot gan baroku, gan klasiskās ārijas, gan arī franču dziesmas. Patiks spilgtas, metāliskas balss un stilistiskas dažādības cienītājiem.
Aleksandrs Antoņenko
Sērija: Latvijas Nacionālās operas solisti
Šobrīd spožākā un daudzsološākā latviešu tenora Aleksandra Antoņenko solodisks. Vokālās pedagoģes Margaritas Gruzdevas skolnieks izceļas ar spilgtu skatuvisku temperamentu un lielu balsi, kas paspējusi priecēt klausītājus ne tikai Latvijā, bet arī Lietuvā, Igaunijā, Krievijā un Vācijā. A. Antoņenko kontā ir daudzas vadošās tenoru partijas mīlētāju lomās: gan Hozē Bizē Karmenā, gan Rūdolfs Pučīni Bohēmā, gan arī Alfredo Verdi Traviatā un Karavadosi Toskā. Turklāt visās lomās tenors demonstrējis līdzenu, niansētu un emocionālu dziedājumu ar meistarīgu vokālo tehniku un spožām augšām. Kopā ar operas orķestri un Andri Nelsonu pie diriģenta pults tapušajā diskā atrodama izcila tenora āriju izlase lieliskā sniegumā. Īpaši jāizceļ Radamesa ārija no Verdi Aīdas (Celeste Aida), Kalafa Nessun dorma no Pučīni Turandotas, kā arī izcilās Pētera Čaikovska operlomu interpretācijas Ļenska (Jevgeņijs Oņegins) un Hermaņa (Pīķa dāma) ārijās. Šis ir pirmais dziedātāja solodisks, kas tiešām uzliek lielu atbildību par visiem nākamajiem augstās kvalitātes dēļ. Par vardarbību 
Rimands Ceplis, speciāli Dienai  03/16/05     Grāmatu varētu lasīt arī citādi, ja nezinātu, ka tas ir Alberts Bels un triloģijas noslēgums
Rakstnieks ir pabeidzis pagājušajā gadsimtā iecerētu un iesāktu triloģiju par Latvijas mūsdienām un mūsdienu nedienām. Šis rakstnieks — Alberts Bels — leģendāra personība, kas savu varēšanu spilgti pierādījis padomju gados, taču pēc jaunākās grāmatas izlasīšanas un pārlasīšanas rodas daudzi jautājumi. Galvenais — kā veidojas rakstnieka un laikmeta, un kritikas attiecības, ja, pārdzīvojis padomju gadus, autors nenokauj sevī rakstītligu un turpina piekopt literatūru?
1998.gadā apgāds Daugava izdeva triloģijas pirmo daļu Latviešu labirints. Viens no daudzajiem latviešu romāniem par 90.gadu pirmo pusi, bet tematiski retajiem, jo sociāli un psiholoģiski aprāda, kā jaunizveidota politiskā iekārta — Latvijas valsts — sagrauj ģimeni. Monika un Aleksis Mūrlauki, kopā nodzīvojuši turpat trīsdesmit gadus, kopā radījuši divus bērnus, izšķiras. Ne tāpēc, ka mīlestības vai kopēju rūpju par maz, bet tāpēc, ka, mainoties laikiem, mainās cilvēku domāšana un vērtību sistēma. Un par vienīgo valenci kļūst nauda. Nu, un kas gan cits?
2000.gadā tas pats apgāds izdeva triloģijas otro daļu Uguns atspīdumi uz olu čaumalām. Raitu lasāmgabalu un optimistiski skaistu skatu uz dzīvi. Trūka vienīgi salkanas mīlestības. Idejiski turpināts iepriekšējā daļā iesāktais: steigas sajūta, globalizācija. Kā Aleksi Mūrlauku sameklē meitas vīrs Juris Klegermanis — Latvijas miljonārs, kurš kļuvis bagāts un ārzemēs atpazīstams, izveidojot olu aplīmēšanas tirdzniecību. Kur nu vēl ticamāk! Šeit sižets sasiets un saturiski atrisināts. 
Ko Alberts Bels lai dara tālāk? Kas notiek jaunizdotajā grāmatā? Tiek saveidots grandiozs vispārinājums, sākot ar grāmatas trešo daļu, kurā rakstnieks it kā ļauj izteikties uz viesībām saaicinātajiem simt Jura Klegermaņa radiniekiem, no kuriem katram sava redze, savs maks, sava dzīve, un beidzot ar varbūtību, ka Aleksis Mūrlauks nemaz ne tik pārticis, bet gan prātā jucis un fantāzijās noslīcis nabags. Tā šajā tradicionālajiem mērogiem paplānajā pseidofilozofiskajā grāmatā aprakstītais laiks kļūst tik sociālpolitiski skatīts, ka izšķīst īsās avīžu ziņās, statistikas datos un atkāpēs uz latvieti kā (ne)samierniecisku cietēju, savukārt Aleksis Mūrlauks kā tēls kļūst par opozicionāru vienību un absolutizē sevi par absurdās pasaules sastāvdaļu. Iecerēts jau glauni un tehniski veikli izdarīts. Sarūpēts biezs norāžu slānis, kas vadā lasītāja kultūratmiņu pa dažādiem apcirkņiem, bet galvenokārt ar ievirzi uz labā un sliktā, mūsējā un svešā, īstā un neīstā aprādīšanu. Virknēdams daudzus īsus monolodziņus, autors sadrumstalo savu tekstu, lai panāktu ticamību par viedokļu dažādību, tikai netiek iezīmēts ar psiholoģisku ķermenību apdzīvots tēls, kurš varētu šo slodzi iznest. Sadrūzmējis visas virtuves patriotam zināmās atziņas par patiesajiem mūsu tautas ciešanu vēsturiskajiem cēloņiem, Alberts Bels darījis visu, lai taptu maksimāli plakātisks un deklaratīvs mantīgos lamājošs un trūcīgos žēlojošs vārstījums. Ārpus priekšvēlēšanu konteksta visai vardarbīga lasāmviela — attiecībā pret lasītāja gaumi. 
Bet varbūt es, piemēram, — skolā vai augstskolā mācītā dēļ — esmu nonācis atkarībā no kvalitatīva reālisma (tā paša Alberta Bela arī stiprināta), ka nejaudāju nolasīt tekstu bez t.s. psiholoģiski izstrādāta, pilnasinīga personāža ar individualizētu valodu, semantizētu ārienes aprakstu, kas spilgti norādītu uz personas piederību tam vai citam sabiedriskajam slānim, ar īpaši izvēlētiem personvārdiem, kas turpinātu Buņģa un Švauksta tradīcijas manā galvā. 
Alberts Bels pats uz to mudina ar saviem mūrlaukiem un klegermaņiem, arīdzan triloģijas pirmajām daļām. Ja nu daudzās, līdz nelabumam atpazīstamās atziņas, ko nemainīgā secībā, ar precīzi ievērotu atslēgvārdu izvēli centīgi atkārto katrā daudzmaz ar latviešiem un alkoholu aprīkotā saietā, neatkarīgi no sanākšanas iemesla un mērķa, autors tieši tā arī vēlējies noklāt priekšā? Bez konkrēta runātāja, bez dzimuma, vecuma, seksuālās un reliģiskās piederības norādēm. Tikai tā, lai no daudzuma vien rodas tā pati sajūta, kas katrās tādās viesībās — pēc pusstundas dzirdi, kā rūkdama un smilkstēdama caur pirkstiem iztek tava vienīgā dzīve, smadzenes uzpūšas un sāk dziedāt jautras dziesmiņas. Vēl pēc piecpadsmit minūtēm tu celies un lavies prom, piedodams pats sev, ka neatvadīsies no mājastēva/mātes, jo zini, ka nespēsi pieklājīgi ticami paskaidrot, kāpēc jāiet prom. Ar šādas sajūtas efekta radīšanu varu attaisnot nodrāzto (piedodiet!) epitetu, septiņsimt septiņas reizes dzirdētu anekdošu, nacionālpolitisku statistikas atreferējumu, pilsētas leģendu pārstāstu grāmatā. Cenšoties nebūtu grūti sasugot repliku un prātulu šķiedēju grupas pēc šķiru, klašu, partijiskās piederības. Bet visus cilvēkveidus vienojošā pazīme Alberta Bela tekstā ir vientulība: visviens, vai precējies, šķīries vai vientulis; turīgs, bagāts vai plikadīda — visi kaut kādā nesaprotamā veidā vientuļi, lasi, nepiederīgi savai kastai. Lai grābtu vēl augstāk, Dievs arī esot vientuļš. Bija jau reiz latviešiem tāds teksts: mēs visi vientuļi bez mātes. Par laimi, autors nemēģina to izskaidrot. Tikai pasviež gaisā un aizmūk pie nākamās rindkopas.
Kamēr vien man izdodas atbrīvoties no prasības pēc latviešu prozas audzinošās tradīcijas turpinājuma, prieku sagādā arī superīsās teksta vienības. Man patīk, ka tās savā starpā necik daudz lineāru saišu neuzrāda, daļa tā arī paliek gaisā karājamies un manā apziņā nekādas attiecības ar diskursu neveidojam. Toties daudzas, ja vien man gribas grābt sevišķi dziļi semantiskajās sakarībās, ir visai auglīgas. Galu galā, tādas banalitāšu izperas un publicistikas pārspīlējumi nevar būt nopietni domāti. Vismaz Jumava to nepieļautu. Un tāpēc šo grāmatu varētu lasīt arī citādi, ja nezinātu, ka tas ir Alberts Bels un triloģijas turpinājums. Ja tas būtu kāds nesen pieaudzis autors, bez sava šķirkļa enciklopēdijā. Tad es jau no pirmā vāka zinātu, ka autors to nevar būt domājis nopietni. Ka viņš ķircinās, lai es to uztvertu nopietni. Ka vārdi ir tikai leksiskas vienības, nevis autora pamācība; ka uzrakstītais ir tikai no jēgas atbrīvots žvankstējums un patiesība jāmeklē manā galvā, nevis starp rindām. Te nu Alberta Bela biogrāfija nostājas pret viņu pašu.
Ja pārlasu grāmatu, neapkraujoties ar atbildību dzīves jēgas priekšā, tad skatos kā miera laiku salonkomēdiju: visādi te nāk, katrs kaut ko muļķīgu pasaka, bet viesības iet vien uz priekšu. Viesību rīkotāji jau sen kaut kur citā vietā izklaidējas ar šaušanu mērķī, kur neīstas cūkas vietā ir neīsts bomzis. Aleksim Mūrlaukam no viesībām asinīs paliek paģiras un prātā jautājums — kāpēc viņa ielēca Daugavā. (Tagad visi mudīgi atminas, ko skolā mācīja par Raiņa Barbas ētisko kodolu un dīvaino aritmētiku.) Romānā vairākkārt pieminēta kultūras mazohistiskā tieksme vienādot varmācību pret sevi ar augstiem ētiskiem ideāliem. Un ja nu apskaidrība nemaz neslēpjas šīs dzīvei nepiemērotās meiteņsievietes neveselīgajā loģikā?

Marisam Jansonam panākumi abpus okeānam 
Ojārs J. Rozītis,  Diena  03/17/05    Maestro Mariss Jansons pavada saspringtas dienas. Pagājušās nedēļas nogalē kā viesis viņš vadīja tradicionālo Vīnes filharmoniķu koncertsēriju Ņujorkā. Taču jau 17.martā viņš ņems rokā šefdiriģenta zizli Bavārijas Radio un televīzijas simfoniskā orķestra koncertā Minhenē.
Šeit M.Jansonam var gadīties mēģinājumos pārmīt kādu vārdu latviski, jo Antonīna Dvoržāka Rekviēma atskaņojumā altu dziedās Elīna Garanča. Māksliniece no Latvijas Vīnes operā nesen bija redzama Šarlotes lomā Žila Masnē darbā Verters un ar šo izrādi turpat uz skatuves atgriezīsies jūnija beigās. Kā ziņo interneta ziņu dienests www.lettischepresseschau.de, pārējie Minhenes koncerta dalībnieki ir Krasimira Stojanova (soprāns), Stjuarts Skeltons (tenors) un Roberts Hols (bass), kā arī Bavārijas Radio un televīzijas koris. Tiešraidīs Bayern 4 Klassik.
M.Jansons varbūt neesot tik vizuāli iespaidīgs mākslinieks kā viņa kolēģi Rikardo Mutī vai Saimons Retls, spriež ietekmīgā amerikāņu avīze The New York Times (10.III). Tomēr, ja Vīnes filharmoniķi, kuriem nav pastāvīga diriģenta, viņu ielūdz vadīt ikgadējo koncertsēriju Carnegie Hall Ņujorkā, tad atzīst maestro muzikālo izcilību. M.Jansona vadībā skanēja Ludviga van Bēthovena 2.simfonija un Dmitrija Šostakoviča 5.simfonija, Jana Sibēliusa 1.simfonija un Johannesa Brāmsa 1.simfonija, un Arnolda Šēnberga Verklorte Nacht un Gustava Mālera 1.simfonija.

Marisam Jansonam panākumi abpus okeānam 
Ojārs J. Rozītis,  Diena  03/17/05    Maestro Mariss Jansons pavada saspringtas dienas. Pagājušās nedēļas nogalē kā viesis viņš vadīja tradicionālo Vīnes filharmoniķu koncertsēriju Ņujorkā. Taču jau 17.martā viņš ņems rokā šefdiriģenta zizli Bavārijas Radio un televīzijas simfoniskā orķestra koncertā Minhenē.
Šeit M.Jansonam var gadīties mēģinājumos pārmīt kādu vārdu latviski, jo Antonīna Dvoržāka Rekviēma atskaņojumā altu dziedās Elīna Garanča. Māksliniece no Latvijas Vīnes operā nesen bija redzama Šarlotes lomā Žila Masnē darbā Verters un ar šo izrādi turpat uz skatuves atgriezīsies jūnija beigās. Kā ziņo interneta ziņu dienests www.lettischepresseschau.de, pārējie Minhenes koncerta dalībnieki ir Krasimira Stojanova (soprāns), Stjuarts Skeltons (tenors) un Roberts Hols (bass), kā arī Bavārijas Radio un televīzijas koris. Tiešraidīs Bayern 4 Klassik.
M.Jansons varbūt neesot tik vizuāli iespaidīgs mākslinieks kā viņa kolēģi Rikardo Mutī vai Saimons Retls, spriež ietekmīgā amerikāņu avīze The New York Times (10.III). Tomēr, ja Vīnes filharmoniķi, kuriem nav pastāvīga diriģenta, viņu ielūdz vadīt ikgadējo koncertsēriju Carnegie Hall Ņujorkā, tad atzīst maestro muzikālo izcilību. M.Jansona vadībā skanēja Ludviga van Bēthovena 2.simfonija un Dmitrija Šostakoviča 5.simfonija, Jana Sibēliusa 1.simfonija un Johannesa Brāmsa 1.simfonija, un Arnolda Šēnberga Verklorte Nacht un Gustava Mālera 1.simfonija.

No stāsta līdz teātrim
Līvija Dūmiņa,  NRA  03/18/05     Nākamā nedēļa noslēdzas ar Starptautisko teātra dienu, bet līdz tam – dažādas izrādes dažādām gaumēm. 
- 22. martā Dailes teātrī pulksten 19 Melanholiskais valsis. Pēc Jāņa Jurkāna libreta ar režisora papildinājumiem koncertstāstu par komponistu Emīlu Dārziņu iestudējis Dž. Dž. Džilindžers. Izrāde, kurai beidzoties publika aplaudē, stāvot kājās; kurā pie klavierēm E. Dārziņa mūziku interpretē Maestro Raimonds Pauls; kurā uz skatuves kāpj diriģents Māris Sirmais un viņa vadītais koris Kamēr..., bet galveno – Emīla Dārziņa – lomu atveido Artūrs Skrastiņš. Tā ir izrāde – zvaigžņu kopa, ko vienkopus skatīt steidz tik daudzi, ka izrāde ir izpārdota līdz pat maijam. 
- 22. martā Valmieras Drāmas teātrī pulksten 18.30 Henrika Ibsena Jūras meita Feliksa Deiča režijā. Izrāde par Elīdu, kura precējusies ar Vangelu, bet sapņo par kādu noslēpumainu vīrieti, kurš pirms daudziem gadiem ar viņu runājis par jūru, līdz iemetis tajā abu gredzenus, tā saderinoties un liekot Jūras meitai gaidīt viņa atgriešanos. Protams, kad pacietības mērs ir pilns un viņa jau apprecējusies ar citu, Svešinieks, iepriekš dzīvodams viņas zemapziņā, uzrodas īstenībā, lai vestu saderināto sev līdzi. Lomās Ibsena iestudējumos ne reizi vien rūdītie aktieri – Dace Eversa un Tālivaldis Lasmanis, kā arī Aigars Vilims, Agris Māsēns, Elīna Vāne, Līva Krūmiņa, Kaspars Zvīgulis. 
- 24. martā Nacionālajā teātrī pulksten 19 Zilā – Gunāra Priedes luga Mihaila Kublinska režijā. Stāsts ir par māti ar nocietinātu sirdi un fiziski un dvēseliski cietušu dēlu, kuriem, lai spētu dzīvot tālāk, jāspēj raudzīties acīs pagātnei – šajās lomās Ainārs Ančevskis un Lāsma Kugrēna vai Lolita Cauka (attēlā), vēl iestudējumā darbojas Līga Vītiņa un Juris Lisners. Režisors uzsver, ka sen nav iestudējis tik publicistisku izrādi, bet teātra kritiķe Evita Mamaja to uztvērusi kā paviršu radiolasījumu, kurā ne aktieriem, ne skatītājiem, sevišķi jau tiem, kam Latvju dainas nozīmē apmēram to pašu, ko telefongrāmata, nav skaidrs, par ko ir šis stāsts... 
- 24. martā Liepājas teātrī pulksten 19 Maikla Freina Teātris aiz skatuves, ko iestudējis Valentīns Maculēvičs. Tā ir angļu dramaturga komēdija par teātri jeb to, kā top izrāde. Tādējādi visi, kurus interesē teātra virtuve, var skatīties teātri teātrī, oficiāli noraudzīties aizkulišu stāstos un gardi smieties par to, kā aktieri vienas izrādes laikā nospēlē ģenerālmēģinājumu, pirmizrādi un 158. izrādi. Lomās Anda Albuže, Edgars Pujāts, Ēriks Vilsons, Inese Jurjāne, Sigita Jevgļevska un vēl citi.

Citādā ziņā...

Visā Latvijā sākusies gripas epidēmija 
LETA  03/15/05    Latvijā ir sākusies gripas epidēmija, un patlaban visvairāk iedzīvotāju slimo Daugavpilī, Jelgavā un Rīgā.
Latvijā ar gripu slimo vidēji 133,3 cilvēki uz 100 000 iedzīvotāju, liecina Sabiedrības veselības aģentūras (SVA) apkopotā informācija. Gripas epidēmija sākas, ja uz 100 000 iedzīvotāju nedēļā tiek reģistrēti vairāk par 100 saslimšanas gadījumiem. Pagājušā nedēļā Latvijā bija reģistrēti 28 gripas gadījumi uz 100 000 cilvēku.
SVA informē, ka Daugavpilī, Daugavpils rajonā, Krāslavā un Krāslavas rajonā reģistrēti 472,9 saslimšanas gadījumi uz 100 000 iedzīvotāju. Jelgavā reģistrēti 323,9 gripas gadījumi uz 100 000, bet Rīgā un Rīgas rajonā - 125,5 gripas gadījumi uz 100 000 iedzīvotāju.
Pārējās pilsētās saslimstības līmenis ir zemāks, piemēram, Jēkabpilī reģistrēti 44 saslimšanas gadījumi uz 100 000 iedzīvotāju.
Gripas epidēmija pagaidām vēl nav skārusi Kurzemi.
Šogad reģistrēts gan A, gan B gripas vīruss.
Gripa ir akūta, sevišķi lipīga elpošanas ceļu vīrusu infekcija, un visefektīvākā aizsardzība pret to ir vakcinācija. Vakcinēties ieteicams, kamēr nav sākusies gripas epidēmija. Pagājušajā gadā gripas epidēmija Latvijā sākās janvārī un beidzās marta vidū.
Lai izvairītos no slimošanas, uzturā ieteicams lietot zāļu tējas, sulas, minerālūdeni, kā arī produktus, kas satur fitokomponentus, piemēram, svaigus kāpostus, ķiplokus, lokus un citrusaugļus. Ieteicams uzturā lietot C vitamīnu - kivi, mežrozīšu augļus, saldos piparus, apelsīnus un greipfrūtus. 

Aicina radoši gaidīt LieldienasLiene Barisa,  NRA  03/15/05     Pēc nepilnām divām nedēļām būs klāt Lieldienu brīvdienas ar tradicionālajām olu kaujām un šūpošanos. Latvijas pasts un a/s Balticovo svētku gaidīšanas laikā rīko akciju Krāso, sūti, svini! un aicina piedalīties konkursā, kurā var laimēt ledusskapi, riteni, preses izdevumu abonementus un citas balvas. 
Sagaidot un svinot Lieldienas, konkurss būs lieliska iespēja aktīvi darboties un radoši izpausties, kopā ar visu ģimeni izzinot, veidojot un saglabājot svētku tradīcijas, uzskata tā organizētāji. Konkursā var piedalīties ikviens, kurš ir vēlas zīmēt, fotografēt vai ko stāstīt un rakstīt. "Līdz 31. martam nosūtot Lieldienu olu zīmējumus, fotogrāfijas vai Lieldienu stāstus, ikviens var pretendēt uz balvām trīs nominācijās. Pirmās vietas ieguvēji katrā nominācijā savā īpašumā iegūs ledusskapi, otrās – velosipēdu, trešās vietas ieguvēji – veicināšanas balvas no Balticovo, Latvijas pasta, kā arī iespēju izvēlēties preses izdevumu abonementus," stāsta Latvijas pasta sabiedrisko attiecību speciālists Edijs Šauers. Desmit dalībniekiem būs iespēja iegūt laikraksta Neatkarīgā Rīta Avīze abonementu uz trīs mēnešiem, desmit Rīgas Balss abonementu, kā arī žurnālu Marta un Sīrups abonementus.
Konkursa darbs aizlīmētā aploksnē jāiesniedz vai jānosūta pa pastu līdz 2005. gada 31. martam, adresējot Marketing House, Noliktavas ielā 5, Rīgā, LV-1010, ar norādi Lieldienu konkurss. Aploksnē jābūt arī ievietotai informācijai par darba iesniedzēju – vārds, uzvārds, vecums, pasta adrese un tālruņa numurs. Ar konkursa noteikumiem var iepazīties visās Latvijas pasta nodaļās un mājas lapā www.pasts.lv.
Latvijas pasts atgādina, ka īpaši Lieldienām ir izgatavota aploksne un apzīmējama apsveikuma pastkarte, kuras no šodienas, iegādājoties pastmarku par 15 santīmiem, varēs saņemt bez maksas. Bet Balticovo atklāj viltību, ko paturēt prātā Lieldienu rītā, – olu kaujās īpaši izdevīgas būs brūnās olas, jo tām ir stiprāka čaumala. Konkursa mērķis ir sekmēt un atbalstīt aktīvu darbību un radošo pašizpausmi ģimenē, Lieldienu tradīciju uzturēšanā. Konkursā var piedalīties ikviens interesents. Iesniegtos darbus izvērtēs īpaši izveidota komisija, kuras sastāvā būs pārstāvji no VAS Latvijas pasts, a/s Balticovo, kā arī no visām iepriekšminētajām akcijas mediju partneru organizācijām. Akcija veicina lauzt stereotipus, ka Lieldienu olas ir baltas.
Latvijā novēroti pirmie pavasara gājputni
LETA  03/16/05     Lai gan pavasaris šogad aizkavējies, dažviet Latvijā jau redzēti pirmie gājputni, kas atgriežas pēc siltajās zemēs pavadītās ziemas.
Ornitologs Edmunds Račinskis aģentūrai LETA pastāstīja, ka tie gan pagaidām ir tikai atsevišķi gadījumi, jo pārsvarā Latvijā patlaban uzturas putni, kas šeit ziemojuši.
Salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, Latvijā būtu jāatgriežas mājas strazdiem, lauku cīruļiem un mājas ķīvītēm. Kā pastāstīja Račinskis, lauku cīruļi parasti atlido jau februāra beigās. Patlaban putni ir spiesti gaidīt, kamēr nokusīs sniegs. Viņš gan izvairījās prognozēt, kad putni varētu atgriezties.
Pēc putnu vērotāju sniegtajām ziņām, jau 3.martā pie Papes ezera manīta niedru lija. Tas ir agrākais šo putnu novērojums pavasarī Latvijā. Niedru lijas redzētas arī 9.martā.
Tajā pašā dienā putnu vērotāji pirmo reizi pamanījuši lauku cīruļus un meža zosis pie Papes ezera. 12.martā pirmo reizi redzēti arī meža baloži, mērkaziņa un ķīvīte.
Račinskis pastāstīja, ka vēlā gājputnu atgriešanās nav nekas neparasts. Viņš norādīja, ka problēmas varētu rasties, ja pirms aukstā laika iestāšanās ilgstoši būtu bijis atkusnis un daudzi putni būtu atgriezušies Latvijā, jo tad putnu, kas atkarīgi no pieejas brīvai zemei, izdzīvošana būtu apdraudēta.
Patlaban Latvijā ziemojošie putni, piemēram, zvirbuļi un zīlītes, pārtiek no ziemojošiem kukaiņiem, kas atrodami zem koku mizas, pārējie paļaujas uz barotavām.
Meža strazdi, kas ziemo Latvijā, pārtiek no dārzos palikušajām ogām un augļiem. Tie pilsētā novēroti dziedam jau februārī. Arī šie puni bieži pārtiek no barotavās atrodamās pārtikas.
Latvijas Ornitoloģijas biedrība (LOB) izplatījusi īpašas anketas, kurās lūdz ziņot par gājputnu atgriešanos. Račinskis norādīja, ka anketas tiks sūtītas atpakaļ LOB tikai maija sākumā, kad atgriezīsies pēdējie gājputni. 

Kā un kam reklamēt LatvijuKristīne Matīsa,  NRA  03/16/05     Vakar (otrdien) pulksten 15.35 pēc Latvijas laika telekanāls CNN pirmoreiz demonstrēja reklāmas klipu par Latviju, uzsākot mēnesi garu valsts reklāmas kampaņu, kuras laikā 45 sekundes garais klips 57 reizes tiks demonstrēts dažādās CNN programmās. 
Neatkarīgā jau rakstījusi, ka klipa pasūtītāja ir Tūrisma attīstības valsts aģentūra (TAVA), kas izsludināja konkursu par klipa veidošanu, atvēlot tam Ls 20 000 un par translāciju samaksājot 54 000 dolāru. Konkursam pieteicās astoņas reklāmas aģentūras, un tūrisma speciālisti izvēlējās aģentūras Metro Leo Burnett projektu, kas tapis sadarbībā ar režisores Aijas Bley studiju Cuba Studio. Klips tika veidots šā gada ziemā divu mēnešu laikā, kad filmēšana dabā bija apgrūtināta, tāpēc vide stilizēta, izmantojot datorgrafiku. Klipa sākumā redzams saulriets jūrmalā, šampanieša pudele un divi jaunieši, par kuriem titri vēsta, ka šis franču pāris Latvijā ir jau ceturto reizi. Šampanieša šaltis pārvēršas lidmašīnā, kuras ēna slīd pār Rīgas panorāmu, un kadrs fokusējas uz puisi, kurš stāv uz mājas jumta un filmē jūgendstila arhitektūru. Titros viņš nosaukts par nīderlandieti Henriku van der Burgu, kurš Latvijā ir jau trešo reizi. Nākamais Latvijas viesis ir zaļā mežā meditējošs ķīnietis, viņš runā pa mobilo telefonu ar lietišķā uzvalciņā tērptu biznesmeni, kurš mašīnā brauc uz Hansabankas stikla augstceltni un satiek tur darījumu partnerus. Biznesmeņu mapītes aizrauj vējš un baltās papīra lapas pārvēršas baložos, kuri lido pār rudzu lauku, bet tajā ekskursijas vadītāja mēģina saganīt tūristu pulciņu. Klipu noslēdz Latvijas siluets, reklāmas devīze Zeme, kura dzied un diktora teksts, kas ierosina atbraukt uz Latviju un atrast savu iemeslu, kāpēc turp atgriezties. Latvijas televīzijā šis klips būs skatāms 18. martā raidījumā Mans būs mans ar atkārtojumu 24. martā.
Režisore Aija Bley atzīst, ka valsts reklāmas klipa veidošana ir ļoti interesants uzdevums, lai gan pārāk liela brīvība domas lidojumam netika atstāta, jo TAVA reklāmas veidotājiem uzdeva sižetā iekļaut visdažādākās lietas – Latvijas dabu un Rīgas jūgendstila arhitektūru, biznesa iespējas un pilsētas vidi, un autoriem bija jāatrod paņēmiens, kā to visu parādīt 45 sekundēs. Sadarbības partneriem Metro Leo Burnett radās ideja par Latvijas viesiem, kuri šeit atgriežas vairākkārt, un Aija Bley ietērpa šo ideju režisora koncepcijā, klipa pasūtītājiem iesniedzot precīzu sižeta kadrējumu. Režisore uzskata, ka valsti var reklamēt visdažādākajos veidos – gan salkani slavināt, gan "samežģīt kaut ko ļoti konceptuālu", bet viņa izvēlējusies pašironisku piegājienu ar vieglu smaidu par kičīgām lietām. "Nav jau vienmēr jārāda tikai dziesmu svētki vai kādas saldas lietas, bet nākamo Latvijas klipu var taisīt arī tīri intelektuālu". 
Pieredze Latvijas tēla reklamēšanā ir arī režisoram Askoldam Saulītim, kurš 2003. gadā veidoja pusstundu garu dokumentālu skatu filmu Zeme, kura dzied un desmit minūšu filmu Rīga – iedvesmas pilsēta; tās tika demonstrētas Eiropas valstu televīzijās pirms Eirovīzijas konkursa Rīgā. Ironiskā kārtā arī toreiz konkurss par šo filmu uzņemšanu tika izsludināts rudenī un filmas tapa ziemā, tāpēc A. Saulītim nācās izmantot arī LTV arhīva materiālus. Režisors uzskata, ka valsts reklamēšanai pats būtiskākais ir noskaidrot, kas ir tie tēli, ar kuriem reklāmā jāstrādā, bet Latvijā tas joprojām nav izlemts un noformulēts, lai gan runas par Latvijas tēla veidošanu un valsts simbola meklēšanu izskan regulāri. "Nupat kādā televīzijas viktorīnā uzzināju, ka Latvijas nacionālais putns ir cielava. Vai to kāds vispār zina? Ik pa laikam ierunājas par Rīgas gaili vai vēl kaut ko, bet ar to nodarbojas tik daudzas un dažādas institūcijas, ka tās nespēj vienoties".
Un vēl viens retorisks jautājums – vai kāds domā arī par to, lai ar dažādām reklāmas kampaņām saaicinātos tūristus Latvijā būtu kur likt? Leģenda un grāmata 
Ojārs J. Rozītis,  Diena  03/16/05     Monogrāfijas Šervics. Ebrejs SS virsnieks nopelns ir šā neparastā vīra reabilitācija.
Turpat sešus gadus Anita Kuglere, kas nesen viesojās Latvijā, ir veidojusi monogrāfiju Šervics. Ebrejs SS virsnieks (Scherwitz. Der judische SS-Offizier). Grāmata stāsta par vīru, kas dažādos savas dzīves posmos ir minējis četrus dzimšanas datumus (no 1903. līdz 1910.gadam), divas dzimšanas vietas (Austrumprūsiju un Lietuvu), divas ticības (katoļu un ebreju), lietojis divus vārdus (Frics Šervics un Eleke Sirevics), vācu okupācijas laikā Rīgā vadījis drošības dienesta SD darbnīcas vispirms kvartālā starp Vašingtona laukumu, Ausekļa, Eksporta un Elizabetes ielu un vēlāk fabrikas Lenta teritorijā Pārdaugavā, bet pēc kara apgalvojis, ka bijis nacistu koncentrācijas nometņu ieslodzītais.
Līdz galam atrisināt šā neparastā vīra mistēriju nav izdevies arī A.Kuglerei, faktu segums jo īpaši attiecībā uz viņa izcelsmi esot "trauslāks par Ķīnas zīdpapīru", atzīst autore (70.lpp.). Vai tiešām āriskās SS loceklis nr.241935 Frics Šervics, tad vācu policijas vaktmeistars un SS unteršturmfīrers nr.F51651 patiesībā bijis ebrejs Eleke Sirevics, kam pēc kara izsniegta nacistu upura apliecība nr. 10223? Dokumentāru pierādījumu nav. Droši ir vienīgi tas, ka bijis šāds cilvēks, kas pratis pēc vajadzības pielāgot savu identitāti, ja grib — bijis visnotaļ apdāvināts organizators, avantūrists, mahinators un blefotājs.
Šķiet, ka tieši Šervica/Sirevica netveramība ir arī atslēga A.Kugleres grāmatai. Iztaujājot laikabiedrus, izvērtējot arhīvu izziņas, dokumentus un citas liecības, autorei izdodas iespaidīgi skicēt vienu no lielākajiem lūzumiem XX gs. civilizācijā — holokaustu, nacistu īstenoto genocīdu pret Eiropas ebrejiem. Viņas darbs par absurdas rasistiskas ideoloģijas drausmīgajām sekām Latvijā, protams, nevar izvairīties no Rumbulas asinsnaktīm 1941.gada novembra beigās un decembra sākumā, kurām par upuri krita ap 25 000 Latvijas ebreju (193.—223.lpp.). 
Taču A.Kugleres stāsts galvenokārt ir par tiem, kurus toreiz nenogalināja. Piemēram, tos 60 līdz 70 amatniekus, kas strādāja vaktmeistara Šervica vadītajās SD darbnīcās pie Vašingtona laukuma (227.lpp.). Šeit top mēbeles augstiem vācu darbiniekiem, vakarkleitas, kažoki, korsetes un cita smalka apakšveļa; šeit uniformu sev šūdināt liek arī "patoloģiskais ebreju nīdējs", augstākais policijas un SS fīrers Frīdrihs Jekelns (250.lpp.). Neilgi pirms t.s. Rumbulas akcijas Šervics savus ļaudis ieslēdz darbnīcās un neļauj viņiem atgriezties geto, līdz ar to daudzus izglābj no drošas nāves. 1942.gada vasarā šeit patvērumu atraduši jau ap 130 cilvēku, turklāt Šervica ziņā ir divas darba komandas, kuras katru dienu ceļo no geto uz Vašingtona laukumu un atpakaļ (243.lpp.). 
Pie A.Kugleres uzietajiem absurdajiem faktiem pieder toreizējā Rīgas mēra v. i. Hugo Vitroka apgalvojums, ka minētajam internējumam esot nevainojams "kararūpniecisks pamatojums". Tur ieslodzītajiem droši vien būtu bijis krietni ko smieties par šādu domu, raksta autore, jo "viņi zina, ka patiesība ir cita. Viņi rūpējas par SS, SD un policijas virsnieku luksusa vajadzībām, sagādā viņiem ērtu dzīvi aiz līnijām, kamēr Austrumu frontē tajā pašā laikā nosalst un mirst vienkāršie karavīri, un nekas nekust no vietas" (235.lpp.). 
Kā atceras liecinieki, Šervics pratis "savus ļaudis" ne tikai pasargāt no nepatikšanām, pat nāves briesmām; par leģendu kļuvis slavenais "atvaļinājums" Salaspils nometnē (408.—418.lpp.). 1944.gada vasarā, kad nacisti, Sarkanajai armijai neatvairāmi virzoties uz priekšu, sāk evakuēt koncentrācijas nometnes un veidot no ieslodzītajiem komandas, kurām jāatrok vecie masu kapi un jāsadedzina tur apglabātie, iekams tos nošauj pašus, mazais SS unteršturmfīrers nr.F 51651 astoņas dienas paslēpj savējos "lauvas rīklē", proti, Salaspilī, kamēr viss atkal nomierinās. Taču tur redzētais posts manāmi atšķiras no dzīves apstākļiem Vašingtona laukumā un vēlāk Lentā. Kamēr Ābrams Blohs, viņa sieva un bērns Rīgas geto dala 7,25 kvadrātmetru lielu istabiņu, bet Vernera Zauera ģimene dzīvo no teļastu atliekām (187., 241.lpp.), par lēģeriem kā Mežaparku, Jumpravmuižu vai to pašu Salaspili nemaz nerunājot, tikmēr Vašingtona laukumā darbojas siltas un aukstas dušas, katram strādniekam ir sava gulta ar matraci, sieviešu guļamtelpās — mežģīņu aizkari un zīda spilveni. Te ir arī plaša virtuve, ēdamzāle, klavieristaba (246.lpp.). Sakari ar ārpasauli nav pārtraukti, melnais tirgus darbojas. Šādi apstākļi ir arī otrā Šervica darbības vietā Rīgā no 1943.gada maija līdz 1944.gada septembrim rūpnīcas Lenta teritorijā Jelgavas ielā 68/72. Tikai skaitļi ir vērienīgāki — šeit kādu laiku uzturējušies ap 900 ebreju, "un viņi drīkst valkāt savas drēbes, un bads viņiem arī nav jācieš", autore citē kādu aculiecinieku (357.lpp.), kaut šis internējums formāli skaitās Mežaparka koncentrācijas nometnes ārpostenis. 
Jelgavas ielā 1944.gada 1.augustā atgadās notikums, kas Šervicu pēc kara noved tiesas priekšā un vēlāk cietumā: vairāki ieslodzītie aizbēg, taču trīs no viņiem noķer un nošauj fabrikas sakņu dārzā. Kāds savulaik Lentā nodarbināts kurpnieka palīgs 1948.gadā Minhenē liecina, ka tieši Šervics bijis šāvējs. Trīs prāvās tiesa šo faktu uzskata par pierādītu un piespriež viņam sešus gadus cietumā, par vainu pastiprinošu apstākli minot, ka viņš nogalinājis savas rases cilvēkus. Jo tikpat veikli, cik Šervics pirms iestāšanās SS no nekā bija sarūpējis sev nepieciešamo ārisko izcelsmi, viņš pēc kara no koncentrācijas nometnes ārposteņa vadītāja bija pārvērties par Rīgas lēģerī ieslodzītu ebreju Sirevicu.
A.Kuglere raksta, ka atbilstoši mūsdienu tiesiskas valsts principiem toreizējais spriedums pārliecinošu pierādījumu trūkuma dēļ diez vai būtu iespējams. Liecinieku varētu būt motivējusi vēlme atriebties nīstajam brūnajam režīmam unteršturmfīrera Šervica personā, un tiesa varbūt bija laimīga, ka par visiem nacistu noziegumiem nav vainojami vācieši vien.
Monogrāfijas Šervics. Ebrejs SS virsnieks nopelns ir šā neparastā, 1962.gadā mirušā vīra reabilitācija, par kuru kādreizējais internētais Abe Karelics saka:
"Salīdzinot ar viņu, Šindlers ir tīrais pienapuika" (646.lpp.). Autore grūto vēsturisko vielu ir tvērusi bagātā un dzīvā valodā, kas šim darbam piešķir laba kriminālromāna spriedzi. Grāmata Šervics. Ebrejs SS virsnieks ir iekļauta to darbu sarakstā, kuru tulkošanai ārvalstu apgādi var lūgt finansējumu no Berlīnes.
***
Anita Kugler. 
Scherwitz. Der judische SS-Offizier. 
Kiepenheuer & Witsch, Koln, 2004. 
ISBN: 3-462-03314-x. 
758 lpp., melnbaltas fotogrāfijas. 
29,90 eiro

Gaidām, 
gaidām to pavasari, bet nekā...
Šonedēļ gan vairs nav snidzis, taču siltāks 
ar’ nepaliek – dienā, tāpat kā pagājušajā nedēļā, ir 
ap -6oC, bet naktis pat ir kļuvušas vēl aukstākas – ap 
-18oC.   Dienās, kad spīd saulīte, sniegs pamazām sāk 
kust, un ielas paliek slapjas, vakara pusē piesalst un ie-
las un ietves kļūst par slidotavām. Jāuzmanās arī, ka 
uz galvas neuzkrīt kāda lāsteka!! Taču pārsvarā ir 
apmācies un vēl nekas nelieca par to, ka 
pavisam drīz jāsākas pava-
sarim...

Anda Jansone, trešdien, 16. martā