K a s   j a u n s   L a t v i j ā ? 
Nr. 387: 2005. g. 4. - 10.marts

Eiropā un pasaulē...

Baltijas brīvībai jau 15 gadu 
Dita Arāja,  Diena  03/04/05    Plašo svinību kulminācija būs tautas saiets un koncerts Daugavmalā 4.maijā.
Piecpadsmit gadu — tieši tik ilgs laiks ir pagājis, kopš Latvijas Augstākās padomes (AP) deputāti 1990.gada 4.maijā pieņēma Latvijas neatkarības deklarāciju, tā pēc pusgadsimtu ilgās padomju okupācijas liekot pamatus atjaunotajai neatkarīgajai Latvijas Republikai. Tikai pāris mēnešu agrāk — tā paša gada martā — savu neatkarības deklarāciju akceptēja Igaunijas un Lietuvas parlaments. 
Šogad Baltijas valstu neatkarības piecpadsmito gadskārtu Latvija, Lietuva un Igaunija atzīmēs ar Latvijas Inteliģences apvienības organizēto projektu Baltijas brīvības ceļš. Tā sākums — jau 3.martā, kad Rīgas domē atklāja starptautisku izstādi, kurā apskatāmi visu triju valstu neatkarības ceļa dokumentālie pierādījumi — fotogrāfijas, AP deputātu iesniegtie likumprojekti, manuskripti, melnraksti, vēstules. Piektdien, 4.martā, sākas divu dienu starptautiska konference, kuras mērķis — padziļināt sabiedrības izpratni par Baltijas tautu neatkarības kustībām, to nozīmi totalitārisma sagraušanā Padomju Savienībā un apzināt Baltijas pieredzes aktualitāti XXI gadsimtā. 
Baltijas brīvības ceļa galvenā ideja — akcentēt Baltijas valstu unikālo pieredzi, neatkarību izcīnot nevis ar ieročiem rokās, bet gan ar nevardarbīgu pretestību un demokrātisku parlamentāru cīņu.
"Baltijas valstu ieguvums, un to nevajadzētu kautrēties sludināt arī pasaulei, ir unikāls, vienreizējs. Es domāju — tas, ka mēs izcīnījām neatkarību nevardarbīgā ceļā, ka mēs pat pretiniekam uzspiedām šo nevardarbīgo cīņu, ir liela mūsu vērtība," tā pirms neilga laika, uzrunājot kolēģus AP deputātu klubiņā, sacīja Latvijas Inteliģences apvienības priekšsēdis Jānis Škapars. Līdztekus nevardarbīgajai cīņai viņš arī akcentē milzīgo tautas līdzdalību, valsts neatkarības ceļu ejot.
Viņa toreizējais kolēģis Tālavs Jundzis skaidro — tagad kritizējam Valsts prezidenti par braukšanu uz Maskavu 9.maijā, taču pirms piecpadsmit gadiem "visa politika bija kompromisu spēle". Arī viņš konferencē gatavojas akcentēt neatkarības cīņu formu — nemilitāro pretestību, kas bija tik iedarbīga, ka palīdzēja Latvijai atbrīvoties no "viena no briesmīgākajiem totalitārajiem režīmiem pasaulē". 
Lietuva neatkarības deklarāciju pieņēma 1990.gada 11.martā, Igaunija — 30.martā. 
Konferencē ļoti liela delegācija gaidāma no Lietuvas, taču igauņi esot mazāk aktīvi, jo viņi galvenokārt koncentrējoties neatkarības dienas svinēšanai nākamgad augustā, kad atzīmēs piecpadsmito gadadienu kopš pilnīgas valstiskās neatkarības pasludināšanas 1991.gada 20.augustā. "Viņi pirmie pieņēma šo konstitucionālo likumu, un tas iedvesmoja arī mūs," saka T.Jundzis, gan piebilstot, ka neatkarības gadskārtas atzīmēšana "nav vienas dienas pasākums, bet gan periodiska analīze".
Latvijā Baltijas brīvības ceļa pasākumi paredzēti no marta līdz pat galvenajam datumam — 4.maijam, kad iecerēts plašs Tautas saiets un koncerts Daugavmalā. Plānots arī maija sākumā izdot grāmatu Baltijas brīvības ceļš latviešu un angļu valodā.

Somijas strīds ar Krieviju par vēsturi stiprina baltiešu pozīcijas 
Jānis Vēvers,  Diena  03/05/05    Krievijas Ārlietu ministrija atgādinājusi Somijai, ka tā Otrajā pasaules karā karoja hitleriskās Vācijas pusē un līdz ar to ir līdzvainīga šajā karā, tā atbildot uz kaimiņvalsts prezidentes Tarjas Halonenas paziņojumu, ka Somijai šis karš nozīmēja cīņu pret PSRS armiju. Helsinku viedoklis stiprina baltiešu centienus atgādināt Eiropai, ka mazajām valstīm ir citāds skatījums uz nāvējošāko karu cilvēces vēsturē, pēc kura liela daļa no tām zaudēja neatkarību.
Runājot Francijas Starptautisko attiecību institūtā par Somijas vietu mūsdienu Eiropā, prezidente T.Halonena šonedēļ atgādināja par sāpīgo valsts vēstures posmu. 
"1939.gada vasaras beigās Vācija un Padomju Savienība vienojās sadalīt Eiropu ietekmes sfērās. Ziemā Somijai bija jāatvaira Sarkanās armijas uzbrukums, lai saglabātu savu neatkarību un neļautu Padomju Savienībai valsti okupēt. Mums tas bija jādara vieniem, bez būtiskas palīdzības no ārpuses. Piecus gadus vēlāk, 1944.gada vasarā, mums atkal izdevās apturēt Sarkanās armijas mēģinājumu iekarot Somiju. Mūsu valsts nevienā posmā nebija okupēta, ne kara laikā, ne pēc tā. Mēs zaudējām daļu teritorijas, taču ieguvām aizsardzības uzvaru. Mēs pieturējāmies pie savas neatkarības, demokrātiskās politiskās sistēmas un mūsu ekonomikas sistēmas. Mums karš nozīmēja atsevišķu karu pret Padomju Savienību, un mēs neesam nevienam pateicību parādā," teica T.Halonena. 
Viņa arī mudināja Eiropas Savienības valstis izstrādāt vienotu politiku pret Krieviju un dalībvalstīm necensties atsevišķi veidot attiecības ar Kremli, vēsta laikraksts Helsingin Sanomat. "Tas būtu ārkārtīgi svarīgi — Eiropas Savienībai runāt vienā balsī, apspriežot tēmas, kas tiks iekļautas darba kārtībā," teica T.Halonena un aicināja lielās dalībvalstis neapiet ES sarunās ar Krieviju. Viņa arī pastāstīja, ka Somija neatbalsta Francijas ideju atcelt vīzu režīmu starp ES un Krieviju.
Krievijas Ārlietu ministrija publicējusi paziņojumu, ka šāds viedoklis par karu Somijā pēdējās desmitgadēs esot ļoti izplatīts. Taču Krievija nedomājot, ka tas mainīs līdzšinējo viedokli par karu. "Diez vai ir pamats veikt labojumus vēstures grāmatās visā pasaulē, dzēšot atmiņas par to, ka Otrā pasaules kara gados Somija bija hitleriskās Vācijas sabiedrotā, cīnījās tās pusē un attiecīgi ir līdzvainīga par šo karu. Lai pārliecinātos par vēsturisko patiesību, atliek atvērt 1947.gada Parīzes miera līguma preambulu, ko ar Somiju noslēdza Sabiedrotās un Apvienotās lielvalstis," teikts ministrijas izplatītajā preses paziņojumā.
 Austrijas prezidents atbalsta Vīķes-Freibergas nostāju Otrā pasaules kara beigu sakarā
LETA  03/04/05     Austrijas prezidents Haincs Fišers pilnībā izprot Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas nostāju Otrā pasaules kara beigu sakarā, tā Fišers izteicies prezidentei adresētajā vēstulē.
Kā informēja Valsts prezidenta Preses dienests, šodien saņemtajā vēstulē Austrijas prezidents norāda, ka Vīķes-Freibergas skaidrojums par Otrā pasaules kara sekām Baltijā īpaši izprotams, ņemot vērā arī Austrijas 1938.gada pieredzi. 
"Jūsu rūpes, pienācīgi norādot, ka līdz ar 1945.gada 9.maija uzvaru pār Otrā pasaules kara šausmām Jūsu zemei tas nozīmēja sākumu nelaimīgajai valsts neatkarības zaudēšanai, man šķiet ļoti pamatotas," raksta Austrijas prezidents. 
Kā ziņots, Vīķe-Freiberga pēc paziņojuma par dalību 9.maija svinībās Maskavā nosūtīja valstu vadītājiem deklarāciju, kurā skaidroja Latvijas nostāju par 20.gadsimta vēsturi. Viņa uzsvēra, ka Otrā pasaules kara beigas Baltijas valstīm nesa nevis brīvību, bet gan jaunu okupāciju. 
Fišers uzskata, ka no prezidentes vēstules izriet divas būtiskas sakarības. No vienas puses, godīga un atvērta attieksme pret pagātni ir smaga mācību stunda, kura katrai sabiedrībai jāveic pašai. No otras puses, tas kaimiņattiecībās veicina uzticēšanos un izpratni. 
"Kā eiropieši ar 20.gadsimta rūgto pieredzi, kas, gadsimtam noslēdzoties, atrisinājās laimīgi, mēs ļoti labi zinām, ka pagātnes pārvarēšana un kaimiņattiecību veidošana pieder smagākajai politisko attiecību sfērai," vēstulē uzsver Austrijas prezidents. 
Fišers vēstulē augstu novērtē Latvijas sasniegumus kopš neatkarības atjaunošanas. "Latvija ir vērtīga un panākumiem bagāta ES dalībvalsts, ko Austrija kā partneris mazo un vidējo valstu grupā augstu novērtē," viņš norāda. 

Sanktpēterburgā ar krāsu pudelēm apmētāts Latvijas ģenerālkonsulāts
LETA  03/07/05     Sestdienas vakarā Sanktpēterburgā divi pusaudži ar krāsu pudelēm apmētājuši Latvijas ģenerālkonsulātu, pavēstīja avots pilsētas un Ļeņingradas apgabala iekšlietu galvenajā pārvaldē. Starp pirmo un otro ēkas stāvu izveidojies krāsas pleķis aptuveni 50 centimetru diametrā. To, ka šāds incidents ir bijis un milicija nav paguvusi aizturēt pudeļu metējus, aģentūrai LETA apstiprināja Latvijas Ārlietu ministrijas preses sekretārs Rets Plēsums.

ASV Valsts departaments aicina uzņēmējus veidot sakarus ar Baltijas valstīm
LETA  03/08/05     ASV prezidenta Džordža Buša administrācija un Valsts departaments vēlas stiprināt ekonomiskās saites ar Baltijas valstīm, pagājušo piektdien uzrunājot ASV vēstniekus, valdības amatpersonas un uzņēmējus, norādīja valsts sekretāra palīgs ekonomikas jautājumos Entonijs Veins.
Uzstājoties Tirdzniecības palātā, Veins aicināja biznesa līderus izpētīt šī reģiona piedāvātās stratēģiskās iespējas un, ja tas jau nav izdarīts līdz šim, apmeklēt Baltijas valstis vēl līdz šī gada nogalei. "Mēs esam apņēmušies padziļināt mūsu attiecības ar Baltijas valstīm un nostiprināt mūsu ekonomiskos un tirdznieciskos sakarus. Baltija ir patiesi izcila vieta, kur ASV uzņēmumiem meklēt jaunas iespējas," teica Kondolīzas Raisas palīgs.
Valsts departaments arī turpmāk sadarbosies ar Baltijas valstu līderiem, kas cenšas uzlabot biznesa tiesisko vidi, veicināt caurskatāmību, vairot ierēdņu atbildību, apkarot korupciju un aizsargāt intelektuālā īpašuma tiesības, teica Veins.
Viņš norādīja, ka trīs Baltijas valstis ir visātrāk augošās ekonomikas Eiropā, uzsverot, ka tās tuvākajā nākotnē piedāvās lieliskas investēšanas iespējas.

ASV: Latvijai ES valstu vidū ir vislielākās problēmas ar naudas atmazgāšanu 
Ģirts Kasparāns,  Diena  03/08/05     Eiropas Savienības (ES) valstu vidū tieši Latvijai ir lielākās problēmas cīņā pret naudas atmazgāšanu, jo tās likumi nav pietiekami sakārtoti. Tā secināts ASV Valsts departamenta ziņojumā par naudas atmazgāšanas un finanšu noziegumu apkarošanu pasaulē.
Latvija ir iekļauta 55 valstu sarakstā, kurā nosauktās valstis visbiežāk tiek izmantotas naudas atmazgāšanas darījumos. Sarakstā iekļautas arī Krievija, Ukraina, Šveice un pašas ASV. Lietuva un Igaunija nav šo valstu vidū. Sarakstā ir 12 ES dalībvalstis, no kurām tieši Latvijai vēl ir visvairāk darāmā, lai ierobežotu naudas atmazgāšanu, vēsta ziņu aģentūra Bloomberg. Ziņojumā uzsvērts, ka Latvija ir vienīgā ES dalībvalsts, kas nav skaidri sakārtojusi mehānismu, kā konfiscēt ar finanšu noziegumiem saistītos līdzekļus.
"Latvijas loma kā reģiona finanšu centram, lielais komercbanku skaits un lielais nerezidentu noguldījumu daudzums šajās bankās turpina radīt būtisku naudas atmazgāšanas risku," teikts Valsts departamenta ziņojumā. Tomēr autori piebilst, ka Latvijas varas iestādes un finanšu institūcijas mēģina pastiprināt cīņu pret finanšu noziegumiem.
Kā galvenie naudas atmazgāšanas avoti ziņojumā minēta viltošana, korupcija, "balto apkaklīšu" noziegumi, izspiešana, finanšu un banku noziegumi, automašīnu zādzības, kontrabanda un prostitūcija. Liela daļa no atmazgātās naudas nonāk organizētās noziedzības darboņu kabatās.
Latvijā ir 23 bankas, kurās nerezidenti (galvenokārt no Krievijas un citām bijušās PSRS daļām) 2004.gada beigās glabāja piecus miljardus dolāru jeb vairāk nekā pusi no visas bankās noguldītās naudas. "Mūsu viedoklis neatšķiras no ASV uzskata par darbībām, ko vajadzētu veikt," intervijā Bloomberg teicis Finanšu un kapitāla tirgus komisijas vadītājs Uldis Cērps.
Ministru prezidents Aigars Kalvītis (TP) ziņu aģentūrai BNS pavēstījis, ka valdība jau tuvāko divu nedēļu laikā varētu pastiprināt grozījumus vairākos likumos, kas pastiprinās cīņu pret naudas atmazgāšanu Latvijas bankās. Kredītiestāžu likumā plānotie grozījumi paredz, ka kredītiestādei varēs anulēt licenci, ja tā neievēros prasības un veiks darbības, kas apdraud kredītiestādes stabilitāti, maksātspēju vai reputāciju. 
ASV valdības kritiskais vērtējums par Latvijas ieguldījumu naudas atmazgāšanas jomā iekļauts Starptautiskajā narkotiku kontroles stratēģijas ziņojumā, ko ik gadu sagatavo ASV Valsts departaments. Viena no ziņojuma daļām ir veltīta naudas atmazgāšanai un finanšu noziegumiem. Latvija jau pērn pirmoreiz tika iekļauta naudas atmazgāšanas darījumos visbiežāk izmantoto valstu sarakstā. Šogad ziņojumā teikts, ka Latvijas varas iestādes pēc 2001.gada 11.septembra ir ieguldījušas ievērojamas pūles, lai izsekotu teroristu un viņu sabiedroto finanšu darījumiem. "Latvijas panākumi cīņā pret naudas atmazgāšanu būs atkarīgi no tās neatlaidības un politiskās gribas apkarot korupciju un organizēto noziedzību," uzsver ziņojuma autori.
 No misijas Irākā mājās atgriezīsies 114 Latvijas karavīri LETA  03/08/05     Šodien, 8.martā, no starptautiskās miera nodrošināšanas operācijas Irākā (OIF) atgriezīsies 114 Latvijas kontingenta (LK) karavīri, kas Irākā savus dienesta pienākumus pildīja kopš 2004.gada novembra sākuma.
Pēc karavīru ierašanās Latvijā 3. reģionālajā nodrošinājuma centrā Ādažos notiks karavīru svinīgā sagaidīšanas, kā arī OIF LK un starptautiskās operācijas Afganistānā (ISAF VII) karavīru apbalvošanas ceremonija, informēja Nacionālo bruņoto spēku (NBS) Preses un informācijas daļas priekšnieka pienākumu izpildītāja Agnija Štrausa. 
Pēc piedalīšanās pirmajā starptautiskajā operācijā karavīri saņem NBS piemiņas medaļu "Par piedalīšanos starptautiskajā operācijā", savukārt pēc katras nākamās dalības operācijā karavīri saņem NBS piemiņas medaļas misijas numuru, kas norāda starptautisko operāciju skaitu, kurās karavīrs dienējis. 
Rīt ar NBS piemiņas medaļas "Par piedalīšanos starptautiskajā operācijā" misijas piekto numuru tiks apbalvoti divi NBS karavīri, ar ceturto numuru - seši karavīri. Tiesības nēsāt NBS piemiņas medaļas ar trešo numuru tiks piešķirtas pieciem karavīriem, bet otro numuru - 43 NBS karavīriem, savukārt ar medaļu "Par piedalīšanos starptautiskajā operācijā" tiks apbalvoti 73 karavīri. 
Svinīgajā ceremonijā piedalīsies aizsardzības ministrs Einars Repše (JL), NBS komandieris viceadmirālis Gaidis Andrejs Zeibots, NBS vadība. Ceremonijas norises laiks vēl tiks precizēts. 

Vairas Vīķes-Freibergas sologājiens

Latvijas prezidentes sologājiens
Latvijas Avīze  03/08/05     Kā Igaunijas prezidenta Arnolda Rītela un Lietuvas prezidenta Valda Adamkus lēmumu nebraukt 9. maijā uz Maskavu vērtē Latvijas Saeimas deputāti?
Aleksandrs Kiršteins (Tautas partija): 
	Pozitīvi vērtēju Lietuvas un Igaunijas prezidentu lēmumu, jo igauņu rakstnieki un mākslinieki ir parakstījuši vēstuli nozīmīgām starptautiskajām organizācijām, kurā skaidro, ka Igaunijā vēl arvien jūtamas Otrā pasaules kara sekas. Tajā teikts, ka, sabrūkot PSRS, it kā demokrātiskā Krievija nenodrošināja savu tautiešu atgriešanos etniskajā dzimtenē, tā vietā rīkojoties diametrāli pretēji: saglabājot Igaunijā lielu ar dzīvi neapmierinātu krievisko mazākumu, cerot ar tā palīdzību uzturēt Krievijai izdevīgu politiku Igaunijā. Igaunijas inteliģence uzskata, ka tā ir pilsoniskā okupācija militārās okupācijas vietā.
No savas puses varu piebilst, ka tas attiecas arī uz Latviju.
Turklāt Krievija pret Baltijas valstīm īsteno naidīgu kampaņu. Tāpēc tas ir saprotami, ja šādas naidīgas kampaņas ietvaros Igaunijas Valsts prezidents un Lietuvas Valsts prezidents ir nolēmis nebraukt.
Uldis Mārtiņš Klauss ("Jaunais laiks"): 
Domāju, ka visu Baltijas valstu prezidentiem tomēr vajadzēja braukt uz Maskavu un mūsu prezidente ir pieņēmusi pareizo lēmumu. Piedalīšanās svinībās Maskavā palīdzētu uzlabot attiecības ar Krieviju. Ielūguma ignorēšana vairotu naidīgumu savstarpējās attiecībās, taču mums jārēķinās ar to, ka Krievija vienmēr būs Baltijas valstīm kaimiņos un arviņu būs jāsadarbojas.
Jānis Straume ("Tēvzemei un Brīvībai"/LNNK): 
Varu tikai izteikt nožēlu par to, ka Baltijas valstis nespēj būt vienotas. Taču grūti nosodīt citu Baltijas valstu prezidentu lēmumu, jo viņi ņēmuši vērā sabiedrības viedokli. Tas, ka mūsu prezidente savu lēmumu braukt uz Maskavu paziņoja tik ātri, deva iespēju Lietuvā un Igaunijā uzsākt nopietnas diskusijas par šo tēmu, kādu Latvijā nebija.
Jānis Urbanovičs (Tautas saskaņas partija): 
Es negribētu komentēt, vai Lietuvas un Igaunijas prezidenti rīkojas pareizi vai nepareizi. Šīm valstīm ir pašām savi politologi un politiķi, lai viņi arī komentē. Manuprāt, nebija smuki no Lietuvas un Igaunijas politologu puses komentēt, cik nepareizi, viņuprāt, rīkojās Latvijas prezidente, pieņemot Krievijas uzaicinājumu. Es negribu būt tāds pats kā viņi.
Kas attiecas uz mūsu prezidenti šajā situācijā: viņa pati izvēlējās solo scenāriju. Ja prezidente bija soliste, pieņemot lēmumu, tad nevajag meklēt kori braucienam uz Maskavu. Ja prezidente pateica, ka brauks, tad lēmumu mainīt vairs nevar.

Pabriks: Lielāka atbildība Latvijai
LETA  03/08/05     Lietuvas un Igaunijas prezidentu lēmums neapmeklēt 9.maija svinības Maskavā uzliek Latvijai lielāku atbildību runāt par Baltijas valstu vēsturi un tās iespaidu uz mūsdienu politisko situāciju, aģentūrai LETA sacīja ārlietu ministrs Artis Pabriks (TP).
Ministrs ir pārliecināts, ka tas Latvijai dos arī lielākas iespējas. Pabriks nenoliedz, ka Igaunijas un Lietuvas prezidentu lēmumu lielā mērā ietekmējuši iekšpolitiskie faktori. Vienlaikus ministrs atzīst, ka trīs Baltijas valstis "varēja nākt klajā ar kopīgu un ātrāku lēmumu". Viņš arī norādīja, ka sabiedrotie ES un NATO pilnībā atbalsta Latvijas pozīciju šai sakarā. Latvija arī spējusi parādīt sevi kā principiālu šo apvienību dalībvalsti. Rietumvalstu atbalsts arī atsver Krievijas kritiku, ka Baltijas valstis izvirza pretenzijas un ir uz pagātni orientētas, uzskata Pabriks.

Adamkus un Rītels atsaka MaskavaiAgnese Margēviča  NRA  03/08/05     Gandrīz divus mēnešus pēc Latvijas paziņojuma doties uz 9. maija svinībām Maskavā Lietuvas un Igaunijas prezidenti vakar publiskoja saskaņotu paziņojumu uz svinībām nebraukt. Abi prezidenti savos paziņojumos izmantojuši līdzīgus formulējumus, uzsverot, ka Otrā pasaules kara beigu dienā, kas lietuviešiem un igauņiem saistās ar sāpīgām atmiņām, vēlas būt kopā ar savu tautu.
Ārlietu eksperti Lietuvas prezidenta Valda Adamkus un Igaunijas prezidenta Arnolda Rītela lēmumu skaidro kā lielākoties iekšpolitisku apsvērumu diktētu. Proti, Latvijas steiga, paziņojot savu lēmumu, abu kaimiņvalstu sabiedrībām devusi laiku izdiskutēt attieksmi pret uzvaras dienas svinībām Maskavā, kā rezultātā V. Adamkus un A. Rītels jutuši spiedienu nepieņemt Krievijas ielūgumu. Latvijas prezidentei Vairai Vīķei-Freibergai Maskavā vienai pašai nu būs iespēja un atbildība runāt visu trīs Baltijas valstu vārdā. Igaunija gan jau paziņojusi, ka to Maskavā pārstāvēs ārlietu ministrs Reins Langs. 
Latvijas prezidente vakar ar preses sekretāres Aivas Rozenbergas starpniecību paziņoja, ka ar cieņu izturas pret V. Adamkus un A. Rītela vēlmi neapmeklēt 9. maija svinības Maskavā. Latvija šajā gadījumā izvēlējusies aktīvu diplomātiju, un daļa no izvirzītā mērķa – sākt diskusiju par 20. gadsimta notikumiem Baltijā – ir panākta, uzskata V. Vīķe-Freiberga. 
Krievijas ziņu aģentūrai RIA novosti prezidentes pārstāve arī uzsvērusi, ka visu trīs Baltijas valstu vadītāji ir vienoti savā attieksmē pret 9. maija svinībām Maskavā, tās uztverot ar divējādām jūtām.
Kaimiņvalstu prezidentu lēmums neapmeklēt 9. maija svinības Maskavā uzliek Latvijai lielāku atbildību runāt par Baltijas valstu vēsturi un tās iespaidu uz mūsdienu politisko situāciju, aģentūrai LETA vakar paudis ārlietu ministrs Artis Pabriks. Ministrs ir pārliecināts, ka tas Latvijai dos arī lielākas iespējas. Latvijas prezidentes lēmums uzskatāms par "visu uzvaru", kamēr Lietuvas un Igaunijas valstu vadītāju solis balstīts "zaudētāju loģikā", Neatkarīgajai uzsvēra politoloģe Žaneta Ozoliņa. Viņasprāt, V. Vīķe-Freiberga šajā situācijā nonāks vēl lielākā uzmanībā, jo "vienīgā būs gatava skaidrot savu drosmīgo soli". Tam piekrīt arī Krievijas pētniecības institūta vadītājs Kārlis Daukšts, uzsverot, ka V. Vīķei-Freibergai Maskavā būs pievērsta nedalīta masu mediju uzmanība. 
Ž. Ozoliņa spriež, ka abu kaimiņvalstu prezidentu lēmums balstīts galvenokārt iekšpolitiskos apsvērumos atšķirībā no V. Vīķes-Freibergas izvēles, kas izdarīta, raugoties plašākā starptautiskā kontekstā. 
Vēsturniece Ilga Kreituse domā, ka Igaunija un Lietuva lēmumu pieņēmušas ne bez konsultācijām ar Eiropas valstīm. Vakardienas paziņojumi liecinot – abas kaimiņvalstis attiecībās ar Krieviju izraudzījušās citu, no Latvijas atšķirīgu, taktiku. "Tur būs citi spēles noteikumi, nevis prezidenti ar vēstures grāmatu braukās apkārt," spriež I. Kreituse. Viņa pieļauj, ka Igaunijas un Lietuvas atšķirīgo viedokli ietekmējusi Latvijas aizsteigšanās priekšā, pirmajai paziņojot par došanos uz Maskavu 9. maijā. "Tas, kādu atbildi saņēma Latvija, viņus atvēsināja," spriež I. Kreituse. Turklāt Latvijas steiga devusi laiku diskusijām abu kaimiņvalstu sabiedrībās, kas ietekmēja V. Adamkus un A. Rītela lēmumu. K. Daukšts pieļauj, ka kaimiņvalstu lēmumā varētu būt arī kāds "aizvainotības elements" par to, ka Latvija tās apsteigusi, diktējot toni šajā jautājumā.
***
Viedokļi
Igaunijas prezidents Arnolds Rītels:
– Ciešanas, ko Igaunijas tautai radīja Otrais pasaules karš un vēlākie gadi, vēl nav zudušas no tautas atmiņas, tomēr mēs ticam labākai nākotnei un tam, ka mūsu brīvās attīstības ceļš ir negrozāms. Kā valsts vadītājam man ir pienākums un atbildība atbalstīt savā tautā ticību, un es to vislabāk varu darīt, esot kopā ar manu tautu šajā dienā. Ceru, ka to sapratīs gan Igaunijas tauta, gan mūsu sabiedroti kā Austrumos, tā Rietumos. Paturot prātā svinību starptautisko nozīmību un nepieciešamību pēc valstu sadarbības, uzskatu, ka Igaunijai jābūt pārstāvētai šajā pasākumā premjerministra vai ministra līmenī. 
Lietuvas prezidents Valds Adamkus:
– Otrais pasaules karš dziļi ievainoja Lietuvu. Okupācija, deportācijas un apcietināšanas, holokausta baigā traģēdija, koncentrācijas nometnes, piespiedu emigrācija – tie bija totalitāro režīmu postošākie triecieni Lietuvas tautai. (..) Tādējādi, zinot par mūsu tautas sāpīgajiem vēsturiskajiem pārdzīvojumiem un ņemot vērā sabiedrībā esošās diskusijas, esmu nolēmis 9. maijā palikt Lietuvā kopā ar savu tautu. Šeit Lietuvā mēs pienācīgā veidā godināsim kara varoņus un pieminēsim visus upurus. Un mums vairāk nevajadzētu apspriest, kura vieta ir piemērotākā Otrā pasaules kara beigu atzīmēšanai. Es patiesi ticu, ka Krievijas tauta sapratīs manu lēmumu.
Vīķe-Freiberga respektē kaimiņu prezidentu lēmumu nebraukt uz MaskavuLETA  03/08/05     Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga respektē savu kolēģu - Igaunijas un Lietuvas prezidenta vēlmi neapmeklēt 9.maija svinības Maskavā, sacīja prezidentes preses sekretāre Aiva Rozenberga.
Latvija šai gadījumā izvēlējās aktīvu diplomātiju un daļa no izvirzītā mērķa - runāt par 20.gadsimta notikumiem Baltijā - ir panākta, uzskata Valsts prezidente. Viņas mērķis bija darīt zināmu un likt pasaulei sadzirdēt Baltijas vēsturi, norādīja Rozenberga. 
Valsts prezidente šodien sazinājās ar Lietuvas un Igaunijas kolēģiem. Prezidenti personīgi vai caur kancelejām esot sazinājušies pastāvīgi, kopš 9.maija jautājums nonāca dienas kārtībā. 
Arī sazinoties šodien, prezidentu starpā esot valdījusi vienprātība par to, ko Baltijas valstīm nozīmēja Otrā pasaules kara beigas, proti, okupāciju. Visas trīs valstis šīs svinības uztverot ar divējādām jūtām. Valstu vadītāji vienojās nepieciešamības gadījumā turpināt apmainīties ar viedokļiem, informēja Rozenberga. 
Kā ziņots, gan Lietuvas prezidents Valds Adamkus, gan Igaunijas prezidents Arnolds Rītels šodien paziņoja, ka nedosies uz Maskavu, lai 9.maijā piedalītos svinībās par godu 60.gadadienai kopš nacistiskās Vācijas sakāves Otrajā pasaules karā.

Lietuvā un Igaunijā prezidentu palikšanu mājās vērtē dažādi 
Gunta Sloga, Kristaps Pētersons, Aušra Radzevičūte Viļņā,  Diena  03/09/05     Lai arī Igaunijas un Lietuvas prezidenti uzstāj, ka lēmumu nebraukt uz Maskavu ietekmēja sabiedrības noraidošā attieksme pret līdzdalību Uzvaras svētkos, abu valstu preses slejas otrdien tomēr liecināja, ka igauņu un lietuviešu sabiedriskā doma šajā jautājumā nav vienprātīga. Avīzes netaupīja kritiku gan par pašu lēmumu nebraukt, gan arī par abu valstu līderu ilgo nespēju izšķirties par to. 
Atšķirīgais Baltijas līderu lēmums, vieniem braucot uz Maskavu, citiem paliekot mājās, izpelnījies ievērību arī rietumu medijos, kas vēlreiz atgādināja par Lietuvas, Igaunijas un Latvijas sarežģīto vēsturi.
Iespējams, 8.marta svinību dēļ otrdien turpināja klusēt Krievijas amatpersonas, kā arī prese, taču no televīziju ziņu sižetiem un atsevišķiem politiķu komentāriem bija nojaušama neapmierinātība ar Viļņas un Tallinas lēmumu. Visatklātāk par to līdz šim izteicies Krievijas Federācijas padomes ārlietu komitejas vadītājs Mihails Margelovs. 
"Mūsu valstīm svinībās Maskavā būtu bijusi iespēja galīgi pavilkt svītru zem ilgās un sarežģītās mūsu kopīgās vēstures perioda. Domāju, ka tieši 9.maijā būtu bijusi iespēja pateikt, ka viena vēstures lappuse aizveras un mēs uz savām attiecībām skatāmies citādi," M.Margelovs sacīja. Savukārt pazīstamais krievu politologs Vjačeslavs Nikonovs pauda nožēlu, ka Baltijas valstis ieņēmušas visai pasaules sabiedrībai pretēju nostāju.
Jo īpaši kritiska pret sava prezidenta Arnolda Rītela lēmumu otrdien bija Igaunijas prese. Abas ietekmīgās Igaunijas avīzes Eesti Paevaleht un Postimees redakcijas slejās asi vērsās pret prezidenta izvēli nebraukt uz Maskavu. Kā vienmēr smagākos vārdus un krāšņākos epitetus prezidenta lēmumam veltīja igauņu bulvārpreses flagmanis SL Ohtuleht. "Rītels savtīgi domā par prezidenta vēlēšanām, kas būs pēc pusotra gada, jo kā gan citādi varētu izskaidrot šo viņa paziņojumu. Viņš baidās, ka pozitīva lēmuma gadījumā cilvēki no noputējušā plaukta vilks ārā viņa komunista pagātni," raksta SL Ohtuleht. Igauņu presē tika uzsvērts, ka tagad politiķiem nāksies vēl pamatīgi skaidrot sabiedrībai, kādēļ viņi pieņēma tieši šādu lēmumu.
Taču Lietuvas mediji lielākoties pozitīvi vērtēja sava prezidenta lēmumu nebraukt uz Maskavu. Tiesa, bija šaubas, vai Valds Adamkus izvēlējies īsto laiku lēmuma paziņošanai, jo vilcināšanās tikai palielinājusi spriedzi sabiedrībā un raisījusi nevajadzīgas diskusijas. Avīze Lietuvos rytas ir pārliecināta, ka ieilgušās diskusijas var pielīdzināt "Lietuvas vājināšanai gan valsts iekšienē, gan starptautiskajā arēnā". Savukārt Seima Ārlietu komisijas priekšsēdētājs Justīns Karosa uzskata, ka tieši sabiedrības diskusija par to, vai prezidentam vajadzētu braukt uz Maskavu, ļāva saprast, cik sarežģīta ir Otrā pasaules kara beigu un Lietuvas okupācijas tēma un ka Lietuvai ir grūti dot nepārprotamu izvērtējumu. Tiesa, pārmetumi par palikšanu mājās bija rodami arī Lietuvas preses slejās. Tā avīze Respublika, uzskaitīdama visus saprātīgos argumentus, piebilda: "Pēdējais un, šķiet, galvenais iemesls, kādēļ V.Adamkus paliks Turnišķos dresēt savus suņus — ideju trūkums un bailes no atbildības."
***
Preses citāti
Igaunija. Pirms 11 gadiem Lennartam Meri bija līdzīga dilemma — parakstīt vai neparakstīt vienošanos ar Maskavu par padomju karaspēka izvešanu, atļaujot Igaunijā palikt pensionētajiem karavīriem. Toreiz prezidents parādīja savu atbildības sajūtu un parakstīja dokumentu, par spīti sabiedrības kritikai. Šodien Rītels ir parādījis savu vājo mugurkaulu, pakļaujoties dažu partiju spiedienam.
Igaunija. Aizbraukt uz Maskavu janvārī un nejauši pačalot ar Putinu mūsu prezidentam nesagādāja nekādas problēmas, taču 9.maijā piedalīties svinībās un pārstāvēt gan valsti, gan tās iedzīvotājus viņam acīmredzot ir nopietna barjera.
Igaunija. Rītels noteikti domā, ka atteikšanās braukt uz Uzvaras svētkiem Maskavā izglāba viņu no stāstiem par to, kā vecais sarkanais komunists stāv Sarkanajā laukumā, viņam tik pazīstamā un mīļā vietā, un godina padomju armijas labos darbus.
Lietuva. Atbalstot [Lietuvas] prezidenta lēmumu, neizbēgami paliek jautājums, kādēļ valsts vadītājs ļāva ievilkt valsti vairāku mēnešu ilgā vārdu karā, kuras laikā nopietni rūpnieki sāka draudēt, ka mums vairs nebūs ko ēst, ja V.Adamkus 9.maijā negodinās Staļina uzvaru. Prezidents no paša sākuma teica, ka viņš pieņems lēmumu, uzklausot dažādus viedokļus. Tomēr diez vai tagad viņš pats var atbildēt, ko bez sabiedrības sašķelšanas devusi šī diskusija.
Lietuva. Vēršot uzmanību uz to, ka vakar [pirmdien] arī Igaunijas vadītājs noraidīja Krievijas ielūgumu, var saskatīt vēl vienu, V.Adamkus noklusētu argumentu — vēlēšanos pamācīt izlēcējus latviešus, kuri ne ar vienu nesaskaņoja lēmumu braukt uz Maskavu un tādējādi pārņēma iniciatīvu. Arguments ir neapstrīdams, latvieši palika "uz ledus", taču vai bija vērts mainīt uz Ukrainas rēķina nopelnīto reģiona līdera statusu pret attiecību kārtošanu ar kaimiņiem? Turklāt, kā vēsta ķīniešu sakāmvārds, izdomājis atriebties, izroc divas bedres.
Vācija. Igaunijas un Lietuvas prezidenti nepiedalīsies krievu rīkotajās Otrā pasaules kara beigu 60.gadadienas svinībās. Viņiem nav nekā ko svinēt. Otrā pasaules kara beigas viņiem bija sistemātisku deportāciju un slepkavību sākums… Tas, vai kādreiz Padomju Savienības okupēto valstu un Krievijas attiecības balstīsies uz savstarpēju uzticēšanos, piemēram, kā Rietumos starp Vāciju un Franciju, būs atkarīgs no Krievijas. Tai ir jāpārvērtē pašai sava pagātne. Taču tas būs grūti… Krievijā joprojām ir ciešas saites ar pagātni.
Igaunijas un Lietuvas prezidenti ir noraidījuši Krievijas uzaicinājumu piedalīties Otrā pasaules kara uzvaras svinībās, riskējot [radīt] diplomātisku ķildu ar Maskavu un plaisu ar baltiešu kaimiņu Latviju… Latvijas prezidente Vaira Vīķe–Freiberga jau ir nolēmusi pievienoties citiem pasaules valstu līderiem Maskavā 9.maijā, izraisot dusmas Igaunijā un Lietuvā, jo sākotnēji visi trīs līderi bija plānojuši izplatīt vienotu atbildi Krievijai.
Polija. Atraidot ielūgumu, divas Baltijas valstis devušas triecienu Kremlim, kas gatavojas svinēt Uzvaras dienu ar lielu vērienu. Šīm svinībām ir jāatgādina pasaulei par PSRS varenību un par pašreizējā prezidenta Vladimira Putina ambiciozajiem centieniem atjaunot šo impēriju. Ielūgums izraisīja diskusijas arī Polijā… Tomēr prezidents Aleksandrs Kvasņevskis ir pieņēmis galīgo lēmumu doties uz Maskavu.
Krievija. Tallina un Viļņa neizmantoja tām doto vēsturisko iespēju — atvērt jaunu lappusi attiecībās ar Krieviju. Atšķirībā no saviem Baltijas kaimiņiem Latvijas valsts galva uz Maskavu gatavojas [braukt]. Taču pretkrievisku skandālu pietiek arī Rīgā. Visiem ir palikuši atmiņā prezidentes Vairas vīķes–Freibergas izteikumi par Krievijas veterāniem, kas atzīmē Uzvaras dienu ar šņabi, voblu un častuškām. Bet nesen vēl viens vietējais politiķis… ierosināja deportēt no Latvijas simtiem tūkstošu krievu iedzīvotāju.
Krievija. Lietuvas un Igaunijas prezidenti šokējuši visus… Politiskās ambīcijas stāv augstāk par veselo saprātu. Lietuvas un Igaunijas prezidenti neieradīsies Maskavā uz uzvaras 60… gadadienu… Lietuvai un Igaunijai draud neizpratne ES un NATO — organizācijās, uz kurām Baltijas valstis tik ilgi tiecās…

Valdībā un partijās...

Pašvaldību vēlēšanu likumu vairs nav iespējams piemērot vienveidīgi
LETA  03/04/05     Sakarā ar Administratīvo rajona tiesu pieņemtajiem spriedumiem Centrālā vēlēšanu komisija (CVK) nespēj nodrošināt pašvaldību vēlēšanu likuma vienveidīgu un pareizu piemērošanu, ceturtdien CVK komisijas sēdē atzina tās priekšsēdētājs Arnis Cimdars. 
Kā konstatēja CVK, izpildot Administratīvo rajona tiesu spriedumus, pašvaldību vēlēšanu likums tiks atšķirīgi traktēts Ludzā, Sabiles novadā, Krāslavas rajona Šķeltovas pagastā un Rīgas rajona Ropažu novadā, jo šos spriedumus CVK pēc savas iniciatīvas nevar pārsūdzēt. 
CVK ir iesniegusi apelācijas sūdzību par Administratīvās rajona tiesas spriedumu, ar kuru ir mainīts Ogres rajona Ķeipenes pagasta vēlēšanu komisijas lēmums. 
Jāatgādina: Ludzas pilsētas vēlēšanu komisija ir paziņojusi, ka nepārsūdzēs Administratīvās rajona tiesas spriedumu par Latvijas Sociālistiskās partijas deputātu kandidātu Frīdija Bokiša un Filipa Strogonova atjaunošanu sarakstos, kaut arī tiesa ir konstatējusi, ka viņi darbojās Komunistiskajā partijā pēc 1991.gada 13.janvāra, un nevienā citā vēlēšanu apgabalā šādas personas nekandidē pašvaldību vēlēšanās, jo to aizliedz pašvaldību vēlēšanu likums. 
CVK ceturtdien pieņēma zināšanai Administratīvās rajona tiesas spriedumu, ar kuru ir noraidīta vēlētāju apvienības "Mūsu māja" deputātu kandidātu saraksta iesniedzēju sūdzība par Krāslavas rajona Šķeltovas pagasta vēlēšanu komisijas lēmumu anulēt šī saraksta reģistrāciju. 
CVK ir pārliecināta, ka Šķeltovas pagasta vēlēšanu komisija rīkojās nelikumīgi, anulējot "Mūsu māja" saraksta reģistrāciju tikai tāpēc, ka tika pieteikts, bet netika pieņemts un reģistrēts vēlētāju apvienības "Savam pagastam" saraksts, kuru bija parakstījuši 11 no 20 saraksta "Mūsu māja" iesniedzējiem. 
"Ja vienādie iesniedzēju paraksti tiktu konstatēti pēc saraksta "Savam pagastam" reģistrācijas, tad vēlēšanu komisijai būtu likumīgas tiesības anulēt abu sarakstu reģistrāciju, bet saraksts "Savam pagastam" nemaz netika pieņemts, tāpēc nebija pamata svītrot saraksta "Mūsu māja" iesniedzēju vārdus un anulēt šī saraksta reģistrāciju," skaidroja Cimdars. 
Pēc CVK domām, saraksta "Mūsu māja" iesniedzējiem ir pamats iesniegt apelācijas sūdzību, lai panāktu lietas izskatīšanu Administratīvajā apgabaltiesā. 
Sabiles novada vēlēšanās Administratīvā rajona tiesa ir likusi "nekavējoši iekļaut vēlētāju apvienības "Sabiles novadam" sarakstā Uģi Ziediņu, kuru vēlēšanu komisija bija svītrojusi no saraksta". Ziediņš 2002.gada 15.oktobrī nopirka nekustamo īpašumu Abavas pagastā, kur apmetās uz dzīvi, bet deklarētā dzīvesvieta palika iepriekšējā - Stendes pilsētā. 
Pašvaldību vēlēšanās nedrīkst kandidēt persona, kura "nav bez pārtraukuma reģistrēta dzīvesvietā attiecīgās pašvaldības teritorijā vismaz pēdējos desmit mēnešus pirms kandidātu saraksta iesniegšanas dienas". 
Iesniedzot vēlētāju apvienības "Sabiles novadam" sarakstu, tam netika pievienota zemesgrāmatas apliecības kopija par Ziediņam piederošo īpašumu pašvaldības teritorijā. "Par vēlēšanu komisijā iesniegto ziņu saturu atbild pats deputāta kandidāts un saraksta iesniedzējs, pēc saraksta reģistrācijas likums ļauj vēlēšanu komisijai tikai svītrot deputātu kandidātu, uz kuru attiecas pašvaldību likumā noteiktie ierobežojumi, nevis pieņemt jaunus dokumentus," norādīja Cimdars. 
Administratīvā rajona tiesa ir atcēlusi Ropažu novada vēlēšanu komisijas lēmumu par Vladislava Šlēgelmilha svītrošanu no Latvijas Zaļās partijas deputātu kandidātu saraksta. Viņš attiecīgajā pašvaldībā dzīvesvietu bija deklarējis tikai pirms astoņiem mēnešiem, savukārt tiesā apgalvoja, ka viņa ģimene Ropažu pagasta "Lielozolos" dzīvo jau 12 gadus. 
CVK Administratīvajā apgabaltiesā ir iesniegusi apelācijas sūdzību, ar kuru lūdz atcelt Administratīvās rajona tiesas šā gada 18.februāra spriedumu par vēlētāju apvienības "Ķeipenes videi un cilvēkiem" deputātu kandidātu saraksta iesniegšanu Ķeipenes pagasta padomes vēlēšanām. 
CVK uzskata, ka Administratīvās rajona tiesas spriedums šajā lietā nav tiesisks un ir atceļams, jo tiesa, pieņemot un izskatot sūdzību, kas vērsta pret CVK vēlētāju apvienībai "Ķeipenes videi un cilvēkiem" adresēto vēstuli, ir pārkāpusi procesuālo normu. 
Vienlaikus CVK apelācijas sūdzībā norāda arī uz vairākām citām Administratīvās rajona tiesas kļūdām. CVK uzskata, ka, atļaujot vēlētāju apvienībai "Ķeipenes videi un cilvēkiem" iesniegt deputātu kandidātu sarakstu pēc vēlēšanu likumā noteiktā termiņa beigām, Administratīvā rajona tiesa nav ievērojusi materiālo tiesību normas un nepamatoti piešķīrusi prioritāti tiesiskās paļāvības principam iepretim likuma ievērošanas principam. Tādējādi tiesa faktiski ir pagarinājusi kandidātu saraksta iesniegšanas termiņu un paplašinājusi vēlēšanu likuma normas, kas, pēc CVK priekšsēdētāja Cimdara domām, ir nepieļaujami. 
CVK nolēma "apšaubāmos" Administratīvās rajona tiesas spriedumus apkopot un iesniegt izvērtēšanai Augstākās tiesas Senāta Administratīvajā departamentā. Savukārt Saeima tiks lūgta grozīt pašvaldību vēlēšanu likumu, lai ļautu CVK iesniegt apelācijas sūdzības par, viņasprāt, nelikumīgajiem Administratīvās rajona tiesas spriedumiem, kā arī saīsināt ar vēlēšanām saistīto apelācijas un kasācijas sūdzību izskatīšanas termiņu. 

Bez cilvēkaViktors Avotiņš,  NRA 03/05/05    Aplam gribēt no politiskās reklāmas (dzīves) mākslu un jēgu. Velti cerēt, ka partiju reklāma vismaz kaut kādā veidā saistāma ar šīs partijas ass ideju. Par ideju tiek taisītas parunas, sakāmvārdi, zaļā vai oranžā krāsa, putniņi un puķītes. Taču – vismaz cilvēks tur varētu būt.
Jo partijām pašvaldību vēlēšanās gluži vai izšķirošās esot personālijas. Nevis idejas. Bet, savādā kārtā, politiskā reklāma atklāj Latvijas mūsdienu personosfēras nabadzību. Reklāmu autoriem, veidojot it kā paplašinātu lokomotīvju tēlu, simbolu, nav mūsdienīgas bāzes, uz kuras šo tēlu paplašināt. Ir mēģināts kautrīgi aizņemties personosfēras bižutēriju, tēla elementus citu laiku personosfērā. Taču – vēlēšanas nav dziesmusvētki. Tāpēc tautastērps un Lāčplēša ausis vien panākumus negarantē. Ko tik politiskie varoņi reklāmās nav darījuši: cirtuši malku, briduši pa zāli un pat staigājuši pa jūras malu. Tie ir cilvēcīgi akcenti, kas savādā kārtā apliecina nevis tuvināšanos sabiedrībai, bet šķiršanos no tās. Jo reālie cilvēki ir pārliecinošāki nekā to reklāmas tēli, kuriem nav atrasta vispārinājuma atslēga. Tāpēc reklāma atklāj nevis to, kādi šie cilvēki ir, bet – kādi tie būs aizgājuši varā, politiskajā tusiņā. Varas deformēti nomenklatūras sarkofāgi, kuri šad tad pastaigā pa jūras malu. Šai ziņā var uzskatīt, ka reklāma ir patiesa.
Kāpēc tā? Tāpēc, ka reklāmas priekšstati par politisko, varas personosfēru lielā mērā atbilst padomju personosfēras vai zvaigžņu taisīšanas principiem. Tie paši stereotipi. Padomju personosfēra nevarēja atļauties paštēlu, tēliem vajadzēja "kalpot idejai". Latvijas politiskajā reklāmā ir tieši tas pats – nevis dabiskais ceļš, kad personība nāk pie partijas, idejas, bet – otrādi, ideja dzemdē personību. Partija pār cilvēku. Var saprast – cilvēki steigā jāpielāgo "tekošajam momentam" (vēlēšanas), jāuztaisa "zvaigžņu fabrika" (mūsu saraksts). Bet zvaigžņu taisīšana, "zvaigznes ideja iejaukta tajā pašā erzacā, tajā pašā fundamentālo personosfēras īpatnību neizpratnē" (G. Hazagerovs) kā padomju personosfēra. Šis autors min vienu labu piemēru: "Vēsturiskais Stahanovs negribēja lasīt grāmatas, bet shēma to paredzēja, viņš dzēra šņabi, bet shēma to neparedzēja." Un tieši šīs shēmas dēļ tautā Stahanovu sauca par Stakanovu. Šis piemērs attiecas arī uz mūsu politisko reklāmu, jo tās pamattēls ir – autoritatīvs līderis bez autoritātes.
Kalvītis: sadalītu LDz neprivatizēs 
BNS  03/05/05     Ne Latvijas dzelzceļa kompānija Latvijas dzelzceļš (LDz), ne kāds no tās atdalītajiem uzņēmumiem, ja valdība izšķirsies par satiksmes ministra ierosināto uzņēmuma restrukturizāciju, netiks privatizēts, intervijā aģentūrai BNS apgalvoja premjers Aigars Kalvītis. "Valdības deklarācijā ir rakstīts, ka LDz nav nododams privatizācijai. Ja notiek restrukturizācija, tas nozīmē to pašu. Ja šī kompānija netiek nodota privatizācijai, tad arī tās struktūras netiks nodotas. Tā ka nav tādu plānu," par iespējamo LDz uzņēmumu privatizāciju pēc kompānijas sadalīšanas trīs dažādos uzņēmumos izteicās A.Kalvītis. 
Pašlaik valdība nav izskatījusi konkrētu Satiksmes ministrijas priekšlikumu sadalīt LDz trīs uzņēmumos, kas nodarbotos ar pasažieru un kravu pārvadājumiem, kā arī dzelzceļa infrastruktūras uzturēšanu. 
"Tā ir bijusi tikai satiksmes ministra ideja, ko viņš publiski paudis. Kad šī diskusija notiks valdībā, tad arī konkrēti skatīsim, kāds ir piedāvājums. Šobrīd man nav nekādu indikāciju vispār, kas ar to [LDz sadalīšanu trīs uzņēmumos] ir domāts," sacīja A.Kalvītis. 
Diena jau rakstījusi, ka īpaša darba grupa ar LDz restrukturizācijas priekšlikumiem nāks klajā 15.martā. Pirmais no darba grupā apspriestajiem LDz sadalīšanas modeļiem paredz uzņēmumu pārveidot trīs pilnīgi nesaistītos valsts uzņēmumos, nodalot pasažieru, kravu pārvadājumus un infrastruktūras (sliežu) apsaimniekotāju. Par pasažieru pārvadājumu pilnīgu nodalīšanu darba grupas viedoklis ir teju vienprātīgs, taču par kravu pārvadājumu un infrastruktūras uzņēmuma atdalīšanu uzskati atšķiras. Paralēli darba grupā tiek apspriesti modeļi tā sauktā holdinga jeb savstarpēji saistītu uzņēmumu izveidošanai — otrais LDz variants paredz par mātesuzņēmumu pārveidot infrastruktūras pārvaldītāju, kuram būtu pakļauts kravu pārvadājumu uzņēmums. Trešajā modelī plānots infrastruktūras pārvaldītāju un kravu pārvadājumus veidot kā divus meitasuzņēmumus citai mātesfirmai, kas būtu tikai abu aktīvu turētāja.

Mēs — par! 
Laila Pakalniņa,  Diena  03/05/05     Jo ilgāk lasu sarakstu nosaukumus, jo mazāk spēju pretoties mīļumam.
Daudz Zemes, daudz Gaismas un Rītausmas (Saullēkti). Bet ir arī viena Garoza un viena Velēna. Daudz Cerību. Taču Zaubes pagastā ir Cerība nr.1. Citu numuru cerībām nav, toties Pušas pagastā ir Trešais vilnis. Ir vairāki Soli pa solim saraksti, bet tikai viena Ne soli atpakaļ. Ir Šodien un rīt, un ir Mēs — šodien un rīt. Daudz ir Varavīkšņu. Pat Diena pēc rītdienas nav tikai viena. Netrūkst Savējo. Un tiešām atliek cerēt, kā teikts kādā saraksta nosaukumā, ka Savējie sapratīs.
Jo, piemēram, Zalves pagasta vēlētājiem jāizšķiras starp diviem sarakstiem. Viens saucās Zalve, Sproģi — nedalāmi, otrs Zalve — Sproģi. 
Bet Vestienas pagasta iedzīvotāji varbūt ir pat vēl principiālākas izvēles priekšā. Viņiem jābalso vai nu par Es — Vestienai, vai Mēs — Vestienai, citu variantu nav. Iespējams, ka tas ir tāpat, kā Birzgales pagastā izšķirties par Būt vai nebūt vai Glūdas pagastā apjēgt, ka Tava izvēle — Tava dzīve. Fatālisms ir arī tādos sarakstu nosaukumos kā Dzīvība Vecsaulei vai Ilzenei būt! Droši vien vieglāk ir Virešu pagastā, kur atliek tik noticēt, ja saka Jūsu problēmas — arī mūsu. Un varbūt tiešām Cilvēks cilvēkam Tilžas pagastā ir apmēram tas pats kas Deputāti — vēlētājiem Naudītes pagastā. 
Ir gan Optimisti, gan Reālisti. Ir Realitāte un iespējas. Sola arī Pēdējo cerību. Tik un tā sola. Un saka Lai top... Un veicina iztēli, saraksta nosaukumā iekļaujot daudzpunkti. 
Daudzi piesauc darbu un strādāšanu. Ir variācijas par Vienoti darbam un Pieredze un darbs. Drustu pagastā ir Godā, Cieni, Strādā! Bet Dobeles pagastā gan Laiks strādāt, gan Strādāsim kopā. Un turpat netālu Bēnē ir saraksts ar nosaukumu, kas līdz šim redzēts uz jaunatvērtiem veikaliem — Mēs jau strādājam. Bet Kā strādāsim, tā dzīvosim vēsta saraksta nosaukums Dunikā.
Ir tik acīmredzami, ka Latvijas jaunā demokrātija iedvesmu rod gan kolhozu (Jaunā rītdiena) un deju kolektīvu (Pīlādzītis, Uguntiņa, Degsme) nosaukumos, gan šlāgerlirikā (Ar ticību gaismai), gan bēru un kāzu sludinājumos (Gājums), gan ģeometrijas terminos (Vektors, Paralēle), gan vienkārši frāzēs (Attīstība nākotnei, Par labāku dzīvi), gan populārās frāzēs (Kā lemsiet, tā būs). 
Tas viss ir gan nedaudz traģiski, gan nedaudz jautri, taču, jo ilgāk es lasu Latvijas deputātu kandidātu sarakstu nosaukumus (vairāk gan pagastu, nevis pilsētu), jo mazāk spēju pretoties mīļumam. Tas rodas no apjausmas, ka savā ziņā es lasu patiesību par Latviju. Reizēm naivu, reizēm bezpersoniski frāžainu, taču arī sirsnīgu, arī patriotisku. Katrā ziņā tā ir patiesība par to, kā cilvēki uzrunā savus kaimiņus un kolēģus. Un kam tad citam, ja ne viņiem — pašvaldību deputātu kandidātiem zināt, kā tagad Latvijā jārunā.
Tāpēc man patīk nosaukums (ja par sarakstu nosaukumiem vispār var teikt, ka tie patīk) Stoļerova ir tikai viena. Un tas, ka Medņevas pagastā sarakstu nosauc par Latgales Šveici. Ir taču vienalga, vai šāds nosaukums mudina domāt par bankām, kalniem, pulksteņiem, sieru vai ofšoriem. Un tikai patikšanu es izjūtu pret sarakstu Ar patikšanu par Vectilžas pagastu. 
Un man liekas, ka ne mazāk godīgi, kā nosaukt sarakstu tik vispārīgi kā Cerība, ir būt tik konkrētam, kā saukt sarakstu savā vārdā par Timahovu, jo Timahovs Jēkabpils pagastā taču noteikti būs to cilvēku cerība, kuri par viņu balsos. Tāpat es nedomāju, ka Upes saraksts tikai nosaukuma dēļ būtu labāks vai sliktāks par Zemes sarakstu. Bet Ozolniekos pašiem labāk zināms, vai Sporta partijai rūpēs arī izglītības problēmas. Un Zaļeniekos vēlētāji noteikti jau sen ir apjēguši, uz ko ir spējīgs viņu Ojārs un domubiedri. 
Bet Ļaudonas pagastā cilvēki noteikti zina, par ko tieši ir tās saraksta biedri, kas ar savu no-saukumu saka Mēs — par! Mēs gan to nezinām, taču šoreiz tā tik tiešām nav mūsu darīšana. Mums katram savas partijas vai saraksti, ar kuru patiesajiem nolūkiem tikt skaidrībā līdz vēlēšanām. Tāpēc, kā teikts kāda saraksta nosaukumā — Veiksmi visiem! Un nekļūdieties! Tas gan pagaidām nav nevienas partijas nosaukums.

Eksperti atzinīgi vērtē saskaņu Kalvīša valdības koalīcijā
LETA  03/07/05     Ministru prezidenta Aigara Kalvīša (TP) vadītā valdība pirmajās 100 darba dienās ir darbojusies saskanīgi un iztikusi bez nopietniem konfliktiem, atzīst aģentūras LETA aptaujātie eksperti.
Sociologs Arnis Kaktiņš valdības darbību pirmajās 100 dienās kopumā vērtē kā normālu, jo nekādas skaļas, vērā ņemamas kolīzijas šajā laika posmā nav bijušas. Krīzes nav manītas arī koalīcijā, ja neskaita pēdējā laika nesaskaņas starp Latvijas Pirmo partiju un partiju "Jaunais laiks" (JL). Taču ir jāņem vērā pašvaldību vēlēšanu tuvums, kad emocijas parasti sit augstu vilni, uzskata sociologs.
Varbūtība, ka šī valdība noturēsies līdz nākamajām Saeimas vēlēšanām, ir lielāka nekā varbūtība, ka tā nenoturēsies. Šādu prognozi var izteikt kaut vai tāpēc, ka nav vairs palicis daudz variantu, kādos koalīciju veidot, tāpēc valdību veidojošie spēki centīsies to noturēt, uzskata Kaktiņš. Sociologs Aigars Freimanis pauda viedokli, ka Kalvīša valdība ir bijusi kā kompromisa variants, kurā katra partija ir mēģinājusi meklēt savu vietu. 
Par atskaites punktu valdības stabilitātei kalpos gaidāmās pašvaldību vēlēšanas, un stabilitāte lielā mērā būs atkarīga no tā, kā tiks veidota koalīcija Rīgas domē. Ja šeit koalīcija veidosies kā pretmets tam, kāda tā ir Saeimā, proti, ja kāda no lielajām partijām veidos koalīciju ne ar tiem spēkiem, ar kuriem tas notiek Saeimā, tas varētu būt spēcīgs pamats valdības krīzei, norāda sociologs. Freimanis uzskata, ka kopumā Kalvīša valdības pirmās 100 dienas nav bijušas spilgtas. "Šai valdībai nav ne JL revolucionārā gara, ne arī Tautas partijas galēji racionālās pieejas," atzīst sociologs. Arī politologs Andris Runcis atzinīgi vērtē to, ka šai valdībai ir izdevies izvairīties no lielākiem konfliktiem. Taču to, vai šāda saskaņa saglabāsies arī turpmāk, parādīs pašvaldību vēlēšanas, jo, kādai no partijām, piemēram, JL, vēlēšanās gūstot lielākus panākumus, var rasties jaunas ambīcijas.
Par Kalvīša valdības darbību viņam kopumā veidojies pozitīvs iespaids, jo uz laiku izdevies atrisināt ar veselības aprūpi saistītās problēmas, nav bijuši skaļu protestu attiecībā uz izglītības reformu, arī Ārlietu ministrija darbojusies pietiekoši enerģiski un kvalitatīvi.
Valdības stabilitāti līdz Saeimas vēlēšanām var apdraudēt tas, ja tiks publiskotas koalīcijas iekšējās pretrunas. Daudz kas būs atkarīgs no tā, cik veiksmīgi un diplomātiski Ministru prezidents spēs šīs pretrunas risināt, atzīst Runcis.
Kalvīša valdība savas darbības pirmās 100 dienas atzīmēs nākamnedēļ.

Krištopans nav apmeklējis nevienu Saeimas sēdi
LETA  03/08/05     Zaļo un zemnieku savienības (ZZS) frakcijas deputāts Vilis Krištopans šogad nav apmeklējis nevienu Saeimas plenārsēdi, apliecinājis ZZS frakcijas priekšsēdētājs Augusts Brigmanis. Kā skaidroja Brigmanis, bijušajam premjeram ir veselības problēmas, kas saistītas ar nelabvēlīgajiem Latvijas laika apstākļiem.
Saeimas Preses dienesta vadītāja Inese Auniņa informējusi, ka deputātam par sēžu neapmeklēšanu alga tiek samazināta tikai tad, ja kavējums bijis neattaisnotu iemeslu dēļ. Krištopans ir iesniedzis slimības lapu, tāpēc viņa kavējumi ir attaisnoti. Krištopans janvārī ir saņēmis 724 latus lielu algu. Saņemto algu V.Krištopans plānojis pārskaitīt ar bronhiālo astmu slimajiem bērniem, "jo viņi mani sapratīs". 

Trešdien sākas pašvaldību vēlēšanu iepriekšējā balsošana 
LETA  03/08/05   Trešdien, 9.martā, visā Latvijā sāksies pašvaldību vēlēšanu iepriekšējā balsošana, kas ilgs trīs dienas - līdz 11.martam.
Pirmo reizi iepriekšējās balsošanas laiks ir noteikts centralizēti - vienāds visiem vēlēšanu iecirkņiem, preses konferencē žurnālistus informēja Centrālās vēlēšanu komisijas (CVK) priekšsēdētājs Arnis Cimdars.
Vēlētāji, kuri nevarēs nobalsot vēlēšanu dienā, var izmantot iespēju nobalsot iepriekš - trešdien, 9.martā, no plkst.17 līdz 20, ceturtdien, 10.martā, no plkst.9 līdz 12, piektdien, 11.martā, no plkst.10 līdz 16.
Vēlētāji, kuri 12.martā vēlēšanu iecirknī nevarēs nokļūt veselības stāvokļa dēļ, var lūgt organizēt balsošanu savā atrašanās vietā. Šo iespēju var izmantot tie vēlētāji, kuri vēlēšanu dienā atradīsies sava vēlēšanu iecirkņa teritorijā. Tā kā pašvaldību vēlēšanās katrā pašvaldībā ir pieteikti atšķirīgi kandidātu saraksti, balsošanu vēlētāju atrašanās vietā nebūs iespējams nodrošināt tiem vēlētājiem, kuri vēlēšanu dienā atradīsies citas pašvaldības teritorijā.
Lai pieteiktu balsošanu savā atrašanās vietā, vēlētājam jāuzraksta iesniegums, kurā jānorāda vārds, uzvārds, personas kods, adrese, kur jāierodas vēlēšanu komisijai, kā arī jāmin iemesls, kādēļ balsošana atrašanās vietā nepieciešama. Iesniegums jāparaksta un jālūdz kādam to nogādāt savā vēlēšanu iecirknī līdz vēlēšanu dienai, 12.martam.
Vēlēšanu dienā vēlēšanu komisijai noteikti jāierodas pie tiem vēlētājiem, kuru iesniegumi vēlēšanu iecirknī būs saņemti līdz 12.marta plkst.12. Pārējie vēlētāju iesniegumi izpildāmi tajā gadījumā, ja vēlēšanu komisijai ir iespējams ierasties pie vēlētāja līdz vēlēšanu iecirkņu slēgšanai plkst.22. 

Circene asi kritizē iecerētās veselības aprūpes reformas
LETA  03/08/05     Šodien (otrdien) publikācijā laikrakstā "Diena" bijusī veselības ministre Ingrīda Circene (JL) asi kritizē Tautas partijas pārstāvja Gundara Bērziņa īstenotās veselības aprūpes reformas. 
"Lai gan vēl nav pagājušas Ministru prezidenta Aigara Kalvīša (TP) valdības 100 dienas, nākas paust neizpratni par to, kā veselības ministrs Gundars Bērziņa kungs realizē valdības deklarāciju. Tā kā arī "Jaunais laiks" ir koalīcijas partneris, tad gribam norobežoties no veselības ministra izstrādātās veselības aprūpes organizēšanas un finansēšanas kārtības, kurai jāstājas spēkā šā gada 1.aprīlī," uzsver Circene. 
Viņa atgādina, ka valdības deklarācijā nepārprotami uzsvērts - viens no pirmajiem un svarīgākajiem veicamajiem pasākumiem veselības aprūpē ir pieejamības uzlabošana ambulatorajai aprūpei. 
"Neapstrīdama patiesība, ko varam tikai apsveikt un atbalstīt. Taču ar pieejamību acīmredzot mēs saprotam dažādas lietas. Dažu nedēļu laikā sasteigtie un pieņemtie Ministru kabineta noteikumi, ko Bērziņa kungs nosauca par vienu no fundamentāliem dokumentiem, paredz ievērojamu pacientu līdzmaksājuma pieaugumu," norāda bijusī veselības ministre. 
Circene atgādina, ka speciālista apmeklējums no pacienta maciņa paņems divus latus. Tas attieksies arī uz slimniekiem ar onkoloģiskajām slimībām. 
"Šo slimnieku asociācijas pārstāvji vērsās ar savu sāpi gan Veselības ministrijā, gan Saeimas veselības apakškomisijā. No ministrijas slimnieku asociācija nebija saņēmusi ne skaidrojumu, ne atbildi," apgalvo bijusī ministre. 
Vienlaikus no valsts apmaksāto pakalpojumu groza Veselības ministrija izņēmusi ne tikai atsevišķus laboratorijas izmeklējumus, bet arī mājas vizītes. Šis pakalpojums atstāts tikai bērniem, guļošiem invalīdiem un iedzīvotājiem, kas vecāki par 80 gadiem. "Rodas sajūta, ka veselības ministrs nezina, ka mājas vizītes pārsvarā ir nepieciešamas pensijas vecuma iedzīvotājiem ar smagām hroniskām kaitēm. Ko darīt vientuļai pensionārei, kurai ir sirds nepietiekamība, sāpošas kājas un 78, nevis 81 gads?" jautā Circene. 
Viņa uzsver, ka tiešām ir valstis, kur mājas vizītes netiek apmaksātas, taču tur ir nesamērojumi augstāks dzīves līmenis un perfekti attīstīts sociālās aprūpes tīkls. Pārceļot mājas vizītes maksas pakalpojumu sadaļā, atliek vien cerēt, ka jaunievēlētās pašvaldības vienosies ar ģimenes ārstiem par kopīgu risinājumu meklējumiem, norāda bijusī veselības ministre. 
Tāpat viņa kritizē izmaiņas slimnīcu maksās. "Reāli slimnīcā nonāks arvien slimāki iedzīvotāji, kuru ārstēšana būs arvien dārgāka un ilgāka. No tā cietīs ne tikai slimnieki, bet arī slimnīcas, nespējot iekasēt maksājumus. Latvija jau tagad izceļas ar lielāko pacienta līdzmaksājumu Eiropas Savienībā. Grūti to nosaukt par pieejamības uzlabošanu. Ja nu vienīgi saistībā ar valdības deklarācijas sadaļu, kas paredz "arī pacientu personīgās līdzdalības un ieinteresētības veselības saglabāšanā nostiprināšanu"," akcentē Circene. 
Bijusī veselības ministre slavē partijas "Jaunais laiks" (JL) paveikto veselības aprūpē. Tieši JL frakcija panākusi veselības aprūpes budžeta pieaugumu vismaz par 0,5% no iekšzemes kopprodukta gadā. Šogad tie ir papildu 34,5 miljoni latu. 
"Tātad naudas ir tik, cik ir - papildu 34,5 miljoni, tomēr patiesībā tā noglabāta aiz deviņām atslēgām, uzliekot slogu uz iedzīvotāju pleciem un kušinot mediķus: pacietieties vēl pusgadiņu, kamēr sakārtosim sistēmu," norāda Circene. 
Viņa apgalvo, ka pēdējā mēneša laikā saņēmusi Kurzemes iedzīvotāju, mediķu un pašvaldības darbinieku sūdzības. 
"Kurzeme ir vienīgā Latvijas daļa, kur veselības aprūpes iestāžu struktūra tika sakārtota bez Veselības ministrijas norādēm jau pirms vairākiem gadiem. Kurzemē faktiski vairs nav mazo slimnīcu, tās ir pārņēmušas ambulatoro, neatliekamo un sociālo aprūpi. Izprotot ekonomisko efektivitāti, to atbalstīja gan Veselības obligātās apdrošināšanas valsts aģentūras filiāles vadība, gan pašvaldības, jo pārējās iestādes saņēma lielāku finansējumu. Kurzemē gultu skaits slimnīcās jau šodien atbilst Eiropas standartiem. Toties ārstu skaits Liepājas rajonā uz 10 000 iedzīvotājiem ir piecas reizes mazāks nekā Rīgā. Vidējais medicīnas personāls ir attiecīgi 2,5 reizes mazāks," akcentē Circene. 
JL politiķe pieļauj iespēju, ka Bērziņa, Veselības ministrijas valsts sekretāra Ulda Līkopa un viņa vietnieka Rinalda Muciņa regulārās vizītes Kurzemē ir saistītas ar to, ka šajā reģionā veselības aprūpes sistēma ir sakārtota, kā arī ar vēlmi "sakārtot" jūras piekrastes zemes lietas. 
Pēc Circenes domām, Veselības ministrijai nav ne redzējuma, ne viedokļa, kas un kā ir pārkārtojams. 
"JL vēlas norobežoties no nepārdomātas rīcības, kā rezultātā var samazināties pieejamība un pakalpojuma kvalitāte, var pieaugt smagi slimo skaits, kā arī vēl dramatiskāk samazināties mediķu skaits," uzsver Circene.

Pašvaldību vēlēšanas sākas šodienEvija Cera,  NRA  03/09/05     Pulksten 17 visā Latvijā durvis vērs 592 vēlēšanu iecirkņi, lai uzņemtu pirmos apmeklētājus, kuri izmantos iespēju vietējās varas vēlēšanās nobalsot iepriekš.
Šodien vēlēšanu iecirkņi strādās no pulksten 17 līdz 20, ceturtdien – no 9 līdz 12, piektdien – no 10 līdz 16, bet vēlēšanu dienā, 12. martā, – no pulksten 7 rītā līdz 22 vakarā, informēja Centrālās vēlēšanu komisijas priekšsēdētājs Arnis Cimdars.
Saskaņā ar Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes sniegto informāciju pašvaldību vēlēšanās varēs piedalīties 1 418 859 vēlētāji, tajā skaitā 3981 citas Eiropas Savienības (ES) valsts pilsonis, kas uzturas Latvijā. Šie vēlētāji pārstāv 22 ES valstis.
Vēlētāji, kuri 12. martā vēlēšanu iecirknī nevarēs nokļūt veselības stāvokļa dēļ, var lūgt organizēt balsošanu savā atrašanās vietā. Šo iespēju var izmantot tie, kuri vēlēšanu dienā atradīsies sava vēlēšanu iecirkņa teritorijā. Tā kā pašvaldību vēlēšanās katrā pašvaldībā ir pieteikti atšķirīgi kandidātu saraksti, balsošanu vēlētāju atrašanās vietā nebūs iespējams nodrošināt tiem vēlētājiem, kuri vēlēšanu dienā atradīsies citas pašvaldības teritorijā.
Lai pieteiktu balsošanu savā atrašanās vietā, vēlētājam jāuzraksta iesniegums, kurā jānorāda vārds, uzvārds, personas kods, adrese, kur jāierodas vēlēšanu komisijai, kā arī jāmin iemesls, kādēļ balsošana atrašanās vietā nepieciešama. Iesniegums jāparaksta un jālūdz kādam to nogādāt savā vēlēšanu iecirknī līdz vēlēšanu dienai, 12. martam. Vēlēšanu dienā vēlēšanu komisijai noteikti jāierodas pie tiem vēlētājiem, kuru iesniegumi vēlēšanu iecirknī būs saņemti līdz 12. marta pulksten 12. Pārējie vēlētāju iesniegumi izpildāmi tajā gadījumā, ja vēlēšanu komisijai ir iespējams ierasties pie vēlētāja līdz vēlēšanu iecirkņu slēgšanai pulksten 22.

Saimniecībā un biznesā...

VN brīdina, ka varētu aiziet no RFB 
Leta  03/04/05      AS "Ventspils nafta" (VN) šodien izplatījusi paziņojumu, kurā norāda, ka "apsver iespēju izskatīt jautājumu par regulētā tirgus maiņu uzņēmuma akciju kotēšanai".
Uzņēmuma valdes priekšsēdētāja Olga Pētersone aģentūrai LETA norādīja, ka Rīgas Fondu birža (RFB) ir zaudējusi uzņēmuma vadības uzticību.
Galīgais lēmums par biržas izvēli būs jāpieņem VN akcionāriem.
Uzņēmuma vadībai radušās šaubas par akciju kotāciju RFB, jo pēdējā mēneša laikā RFB "ar savu bezdarbību atbalstījusi apšaubāmās un pretlikumīgās AS "Latvijas kuģniecība" bijušās valdes darbības un klaji ignorējusi uzņēmuma akcionāru vairākuma tiesības proporcionāli sev piederošajai kapitāla daļai pārvaldīt AS "Latvijas kuģniecība"".
Pētersone atgādināja, ka arī Finanšu un kapitāla tirgus komisija nolēmusi ierosināt administratīvos procesus pret RFB un Latvijas Centrālo depozitāriju, pamatojoties uz VN iesniegtajām sūdzībām par šo iestāžu prettiesisko rīcību.
Pēc Pētersones teiktā, RFB vairākkārt ignorējusi faktu, ka atceltās "Latvijas kuģniecības" valdes lēmumi bija acīmredzami nelikumīgi un uzņēmumā kopš 2004.gada 30.decembra nebija lemttiesīgas padomes. 

Politiķi sola Rīgā veidot labvēlīgu vidi investīcijām
LETA  03/04/05    Piektdien pašvaldību vēlēšanām veltītā diskusijā politiķi solīja Amerikas Tirdzniecības palātas Latvijā pārstāvjiem Rīgā veidot labvēlīgu vidi gan vietējām, gan ārvalstu investīcijām. 
Izsakot cerību, ka Tautas partija pēc vēlēšanām Rīgas domē darbosies nevis opozīcijā, bet pozīcijā, atbalstu investoriem solīja Tautas partijas pārstāvis Edmunds Krastiņš. 
Viņš arī solīja, ka Tautas partija samazinās administratīvos izdevumus Rīgas domē, kuri, pēc Krastiņa domām, ir pārāk lieli. Tāpat Tautas partijas pārstāvis solīja ieviest skaidrus noteikumus investoriem un vienkāršot birokrātiskos procesus. 
Kā prioritāti skaidru noteikumu definēšanu investoriem un viņu priekšlikumiem, kā arī birokrātisko procedūru vienkāršošanu minēja apvienības "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" (TB/LNNK) pārstāvis Vladimirs Makarovs. 
Īpaši nozīmīgi būtu paātrināt saskaņošanas procesus būvniecības jomā, ņemot vērā tās straujo attīstību, uzskata Makarovs. 
Viņš arī sacīja, ka viena no TB/LNNK prioritātēm Rīgas domē būs transporta jautājumu risināšana. 
Partijas "Jaunais laiks" Rīgas mēra amata kandidāts Aivars Aksenoks uzskata, ka garas un sarežģītas birokrātiskās procedūras noved pie koruptīvām procedūrām. Viņš solīja, ka "Jaunais laiks" pievērsīs uzmanību arī šiem jautājumiem, lai nodrošinātu vienlīdzīgu konkurenci. 
Aksenoks sacīja, ka "Jaunajam laikam" viena no prioritātēm būs infrastruktūras attīstīšana. 
Partijas "Latvijas ceļš" pārstāve Karina Pētersone norādīja, ka risinājums birokrātisko procesu vienkāršošanai un paātrināšanai būs elektronisko procedūru ieviešana. Viņa izteica viedokli, ka investoram būtu jāienāk vidē, kurā ir nodrošināta infrastruktūra, tādēļ šī joma ir viena no partijas prioritātēm. 
Savukārt Tautas saskaņas parijas pārstāvis Jānis Jurkāns norādīja, ka labvēlīgai investīciju vides veidošanai jārada iedzīvotāju uzticība politiķiem. "Pašreiz šī uzticība ir lauzta, daudzi neuzticas politiķiem un šādā atmosfērā ir grūti būt draudzīgam investoriem," sacīja Jurkāns. 
Viņaprāt Rīgas domē būtu nepieciešams uzlabot arī ierēdņu darbu. Pēc Jurkāna domām, to būtu iespējams izdarīt, ieviešot sistēmu, kurā katrs apmeklētājs varētu dot novērtējumu par ierēdni, ar kuru viņam nācies saskarties. Savukārt no šī novērtējuma būtu atkarīga ierēdņa alga. 
Lai cīnītos ar korupciju, Tautas saskaņas partija Rīgas domē plāno izveidot Korupcijas novēršanas komiteju, klāstīja Jurkāns. 
Šādu ieceri gan skeptiski vērtēja "Jaunā laika", "TB/LNNK", "Latvijas ceļa" un Tautas partijas pārstāvji, paužot viedokli, ka birokrātiskais aparāts Rīgas domē būtu jāsamazina un ar komitejas izveidošanu korupcijas problēmu nevar atrisināt. 
Kā uzskata Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) pārstāvis, pašreizējais Rīgas domes priekšsēdētājs Gundars Bojārs, četru gadu laikā, kamēr pie varas ir LSDSP, vide investīcijām Rīgā kļuvusi draudzīgāka. 
"Attiecos pozitīvi arī pret ārvalstu investīcijām," sacīja Bojārs. 
Kā apliecinājumu labvēlībai ārvalstu investoriem viņš minēja savu atbalstu Igaunijas investīciju piesaistīšanai 2006.gadam nepieciešamās daudzfunkcionālās halles celtniecībai, kā arī "Deutsche Bank" iespējamo piesaisti Dienvidu tilta būvniecības finansēšanai. Vienlaikus viņš piebilda, ka Latvija tomēr pārāk maz atbalsta savus uzņēmējus. 
"Esam izstrādājuši jauno Rīgas attīstības plānu. Lai tur nospraustos mērķus sasniegtu, nepieciešams miljardiem latu, bet tādas naudas nav ne Rīgas domei, ne valstij, tādēļ vienīgais ceļš ir investīciju piesaiste," sacīja Bojārs. 
Tautas saskaņas partijas pārstāvis arī norādīja, ka Rīgai būtu jāpiesaista investori, kas ir ieinteresēti sadarbībā ar austrumu kaimiņvalstīm - Krieviju un Ukrainu un pilsēta būtu jāveido kā tilts starp Austrumu un Rietumu tirgu. 
Arī Bojārs norādīja, ka Rīgai un Latvijai jāizmanto savs ģeogrāfiskais stāvoklis. 
Savukārt uz Rietumiem vērstas attīstības veicināšanu strikti uzsvēra TB/LNNK pārstāvis. 
Amerikas Tirdzniecības palāta Latvijā piektdien rīkoja pašvaldību vēlēšanām veltītu diskusiju, kurā piedalījās partijas "Jaunais laiks", Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas, Tautas saskaņas partijas, Tautas partijas, apvienības "Tēvzemei un Brīvībai"/LNNK un partijas "Latvijas ceļš" pārstāvji. 

Latvijā vervē "dzīvo preci"Kārlis Seržants, speciāli "Nedēļai  03/04/05     Aizvadītajā nedēļā Organizētās noziedzības apkarošanas pārvaldes (ONAP) darbiniekiem izdevās atmaskot divas noziedznieku grupas, kas Latvijā nodarbojās ar sieviešu vervēšanu prostitūcijai. Vienā no gadījumiem sievietes tika vervētas darbam Norvēģijā, un tas notiek pirmo reizi, kad šī valsts publiskā informācijā figurē kā Latvijas prostitūtu izmantotāja.
Pagaidām aizdomās par šā nozieguma izdarīšanu aizturēts tikai kāds 1977. gadā dzimis Latvijas iedzīvotājs, kas izpildījis piegādātāja funkcijas, taču nav šaubu, ka tiesībsargi turpinās darbu, lai kopā ar Norvēģijas kolēģiem atklātu arī vietējos sutenerus. Jāpiebilst, ka Norvēģijā prostitūcija ir aizliegta ar likumu, tāpēc šie pakalpojumi tur tiek sniegti nelegāli un visai konspiratīvos apstākļos. Ņemot vērā šīs valsts iedzīvotāju dzīves un vidējo ienākumu līmeni, prostitūcijas pakalpojumu izcenojumi tur ir sevišķi augsti, tāpēc Norvēģija šīs profesijas pārstāvju vidū tiek uzskatīta par īstu "klondaiku". 
Savukārt otrajā gadījumā aizturēti kādas Latvijas darbā iekārtošanas firmas trīs darbinieki, tostarp firmas direktore un viņas vīrs. Aizturēts arī līdzīga profila Kipras firmas vadītājs, kāds šīs valsts pilsonis Maikls, kurš patiesībā nodarbojies ar sieviešu nosūtīšanu uz dažādām valstīm. Šajā gadījumā, vervējot sievietes, tika piedāvāta iespēja strādāt par oficiantēm, dejotājām un viesnīcu apkalpotājām. Pēc ierašanās Kiprā, nenoformējot oficiālus darba līgumus, sievietes tika nostādītas fakta priekšā, un, jāatzīst, daudzas arī piekritušas negaidītajai profesijas maiņai. Šie nepavisam nav pirmie tāda veida gadījumi, un var teikt, ka cilvēku tirdzniecības bizness Baltijas valstīs zeļ un plaukst jau kopš deviņdesmito gadu sākuma. Diemžēl pār reālu tā apkarošanu var runāt tikai pēdējos 4–5 gadus, un tas ir devis zināmus rezultātus — avīžu sludinājumos šāda veida "darbs ārzemēs" vairs netiek piedāvāts. 
Spriežot pēc ONAP rīcībā esošās informācijas, katru mēnesi no Latvijas uz dažādām Eiropas valstīm peļņā dodas caurmērā 100 sieviešu. Gandrīz vai pagātnē aizgājis tas laiks, kad lielākā daļa no viņām tika apkrāptas ar cita veida darba piedāvājumiem — šobrīd 90% sieviešu šo nodarbošanos izvēlas apzināti. Par vienas sievietes savervēšanu vietējais suteners saņem vidēji tūkstoš eiro vai regulāru 5–10% lielu peļņu no viņas nopelnītā. Ja policijas rīcībā esošā informācija par izbraucošo sieviešu skaitu ir tuva patiesībai, tad iznāk, ka vervētāji tikai gada laikā vien Latvijā nopelna aptuveni miljonu eiro. Ņemot vērā, ka bordeļu īpašnieku un suteneru peļņa ir vismaz desmit reižu lielāka, var lēst, ka Latvijas sieviešu "darbaspēks" viņiem ienes vismaz 6 miljonus eiro gadā. 
Vēl aizvien vispopulārākā šajā ziņā ir Vācija, kur prostitūcija ir atļauta ar likumu. Kā rāda šīs valsts policijas oficiālā statistika — Latvija ir piektajā vietā starp valstīm, kuru pārstāves Vācijā tiek aizturētas par nelegālu prostitūciju. Līderpozīcijas stabili notur Krievija, Ukraina, Polija un Baltkrievija, un šo valstu pārstāves aizvien biežāk kā tranzītvalsti izmanto arī Latviju. Aiz Vācijas "popularitātes" ziņā seko Spānija un Itālija. Prostitūtu vidū ļoti iecienīta valsts ir arī Šveice, kur var gūt visai labus ienākumus un kur bordeļu saimnieku attieksme ir visai civilizēta. 
Deviņdesmito gadu vidū Latvijā bieži vien varēja dzirdēt šausmu stāstus par Turcijas, Grieķijas un Albānijas prostitūtu dzīvi, taču uz šīm valstīm Latvijas sievietes labprātīgi vairs nebrauc, šo nišu tagad aizņem bijušās PSRS valstu pārstāves. Vēl Latvijas sieviešu "interešu sfērā" ir arī Zviedrija, taču tur pieprasījums pēc prostitūtu pakalpojumiem ir strauji samazinājies pēc grozījumiem likumdošanā. Pēc šīs valsts likumiem, tagad pērkamas sievietes izmantošana ierindas klienta statusā jau ir uzskatāma par kriminālu nodarījumu, līdz ar to atbildības risks vairs neattaisno gūtās emocijas. 
Pirms dažiem gadiem Eiropas mērogā veikts socioloģiskais pētījums parādīja, ka visās valstīs, kur masveidā tiek izmantoti prostitūtu pakalpojumi, 60–80% šīs profesijas pārstāvju ir imigrantes, un šī tendence saglabājas arī šobrīd. 
Kaut arī Latvijā jau deviņdesmito gadu vidū tika izveidota tā sauktā Tikumības policija, kas šobrīd turpina eksistēt kā nodaļa Organizētās noziedzības pārvaldes sastāvā, reālu krimināllietu par cilvēku tirdzniecību un sutenerismu nav sevišķi daudz, tomēr zināms progress pēdējos gados ir jūtams. Tiesa gan, ilgus gadus tikumības sargātāji bija spiesti cīnīties nevis ar cilvēku tirdzniecību, bet gan ar likumdevējiem, kuri šo normu spītīgi nevēlējās iekļaut Krimināllikumā. Sākotnējās Tikumības policijas pūles tika vērstas pret pašmāju suteneriem un ielu prostitūtām, taču pēc kāda laika šī problēma beidza pastāvēt pati no sevis. Paplašinoties interneta pieejamībai, prostitūtas pārcēlās uz dzīvokļiem un tagad reklamējas vairākos seksa pakalpojumu saitos, maksājot to īpašniekiem 15–20 latu mēnesī. Uz ielām praktiski sastopamas vairs tikai zemas klases sievietes. 
Pirmā krimināllieta par sieviešu nosūtīšanu uz ārzemēm Latvijā tika ierosināta tikai 2000. gadā, un togad tā arī palika vienīgā. 2001. gadā bija jau 12 lietu, 2002. gadā — 13, 2003. gadā — 15, bet aizvadītajā — 2004. gadā — krimināllietu skaits sasniedzis jau 20. Aizvien biežāk, sadarbojoties ar ārvalstu kolēģiem, izdodas likvidēt starptautiska mēroga noziedznieku bandas. 
Par vislielāko panākumu līdz šim tiek uzskatīta starptautiska mēroga operācija, kad, sadarbojoties Latvijas, Igaunijas un Somijas policijām, tika likvidēts starptautisks cilvēku tirdzniecības tīkls, kuru vadīja kāds Somijas pilsonis Juha. Izmeklēšana ilga deviņus mēnešus, un tās laikā visās trīs valstīs tika noskaidroti vairāk nekā desmit dzīvokļos izvietoti pagrīdes bordeļi, kurus kontrolēja Somijas pilsoņa līdzdalībnieki. Vidējā cena par stundu ilgu pakalpojumu bija aptuveni 120 eiro, no kuriem pašas to sniedzējas saņēma tikai 30 eiro. Sieviešu pakalpojumi kopā ar fotogrāfijām tika reklamēti internetā, bet viņu darbošanās kontrolēta arī ar slēptajām kamerām. Juhu kopā ar viņa līdzdalībnieci, Igaunijas pilsoni Andželu, aizturēja Rīgas autoostā brīdī, kad sūtīšanai uz ārzemēm bija sagatavota kārtējā sieviešu grupa, un tikai pēc tam sākās aresti arī pārējās valstīs. Tika aizturētas divas telefonu operatores Tallinā, šoferis un vēl viena nozieguma līdzdalībniece no Latvijas. 
Bēdīgi, bet fakts — Latvijā līdz šim ir tikai daži notiesājoši spriedumi par cilvēku tirdzniecību, un pirmais no tiem datējams ar 2002. gadu. Laikā no 1999. līdz 2001. gadam kopumā par sutenerismu tiesas priekšā stājušās pavisam 14 personas, bet visos gadījumos nesaprotamu iemeslu dēļ piespriests tikai nosacīts sods. Pirmā drosmīgā tiesa izrādījās Kurzemes apgabaltiesa, kas SIA Tūre–A direktoram Agrim Bukam piesprieda trīs, bet komercdirektoram Vladimiram Harčenko divarpus gadus cietumsoda, konfiscējot arī mantu. Tiesa uzskatīja par pierādītu, ka abi Ventspils iedzīvotāji laikā no 2000. gada vairākkārt veduši sievietes seksuālai izmantošanai uz Vācijas publiskajiem namiem un privātmājām. 
2003. gadā ar divu gadu ilgu cietumsodu notiesāja Jeļenu Mašņikovu, bet viņas līdzdalībnieks, Aleksandrs Berjoza saņēma gadu un 7 mēnešus reālu brīvības atņemšanu. Viņus izdevās aizturēt pēc tam, kad policijas darbiniece bija atsaukusies uz avīzē ievietoto sludinājumu un uzdevusies par potenciālo darba meklētāju. Izmeklēšanas laikā gan tika noskaidrots, ka visas tiesāto savervētās sievietes darbam Vācijā un Dānijā bijušas pilngadīgas un apzinājušās, kāds darbs tiek piedāvāts. Uzturēšanās apstākļi bijuši labi, un prostitūtas darbu viņas pēc savas vēlēšanās varējušas pārtraukt jebkurā brīdī. 
Pilnīgi pretēja situācija bija krimināllietā, kuras spriedums, šķiet, liks apdomāties ne vienam vien nepilngadīgu meiteņu vervētājam. Šā gada 17. februārī Augstākās tiesas Senāts atstāja spēkā desmit gadu ilgu cietumsodu ventspilniekam Mārim Bukovskim, bet viņa līdzdalībnieks Raimonds Stepka saņēma trīs gadus ieslodzījumā. R. Stepka vervējis meitenes Rīgas stacijas rajona kafejnīcās un piegādājis tās M. Bukovskim, kurš par vienu "galvu" maksājis viņam 30 latus. Tiesa atzina par pierādītu, ka uz ārzemēm nosūtītas pavisam septiņas meitenes — to vidū divas mazgadīgas un divas nepilngadīgas. Uz ārzemēm viņas nosūtītas nelegāli, bez jebkādiem dokumentiem un faktiski ir pārdotas pilnīgā seksuālā verdzībā. Lielais cietumsods gan vairāk izskaidrojams ar to, ka pirms nosūtīšanas jaunajam īpašniekam M. Bukovskis visas meitenes izvarojis. Vairāk pagaidām šādu bargu spriedumu nav. 
2003. gada nogalē toreizējā Iekšlietu ministrijas valsts sekretāre Linda Mūrniece piedāvāja ieviest valstī pašas izstrādāto programmu cīņai pret cilvēku tirdzniecību, kurā bija paredzēti likumdošanas grozījumi, policijas darba uzlabošana, sabiedrisko organizāciju iesaistīšana un Latvijas pievienošanās vairākām starptautiskām konvencijām. Nevienai no ministrijām (Iekšlietu, Labklājības, Bērnu un ģimenes), kuru tiešajos pienākumos ietilpst šīs problēmas risināšana, līdzekļi šiem mērķiem neatradās… 

Latvijā miljonāru arvien vairākBens Latkovskis,  NRA  03/08/05     Šogad Latvijā par miljonāriem atzīti jau 500 cilvēki, bet pērn miljonāru sarakstā bija iekļauti tikai 350 bagātnieki. 
Tāpat kā iepriekšējos miljonāru sarakstos arī šogad par Latvijas bagātākajiem cilvēkiem atzīti Parex bankas lielākie akcionāri Valērijs Kargins un Viktors Krasovickis. Miljonāru sarakstu kopš 1997. gada publicēja žurnāls Klubs, un to gatavoja žurnālists Lato Lapsa. Šogad viņš ir pārtraucis darba attiecības ar Klubu, "jo žurnālu tagad vairāk interesē meitenes", un kopā ar citu žurnālisti Kristīni Jančevsku sarakstījis grāmatu Latvijas miljonāru noslēpumi. Šo grāmatu izdod apgāds Atēna, un tās otrajā daļā publicēts to cilvēku saraksts, kuru īpašumi lēšami vairāk par vienu miljonu eiro. Salīdzinājumā ar iepriekšējā gadā publicēto miljonāru pirmo desmitnieku tajā ir pavisam maz izmaiņu. No pirmā desmitnieka izkritis ar tranzītbiznesu saistītais Vladimirs Solomatins, bet viņa vietā desmitniekā iekļuvis bijušais Baltcom GSM īpašnieks Pēteris Šmidre. 
Šā gada sarakstā pirmo reizi nav nosaukta precīza summa, kas katram miljonāram pieder. L. Lapsa skaidro, ka ir ļoti grūti aprēķināt, cik katram pieder, jo nav vienotas metodikas, kā noteikt konkrēta īpašuma patieso vērtību. Atbildot uz jautājumu, kādā veidā Latvijas miljonāri tikuši pie saviem miljoniem, L. Lapsa atzīst, ka daudzi no viņiem savulaik nav maksājuši nodokļus, darbojušies pelēkajā ekonomiskajā zonā, taču galvenais faktors, kas šiem cilvēkiem ļāvis iekļūt miljonāru sarakstā, ir smagais darbs, "kāds daudziem no mums pat sapņos nav rādījies".
Tā kā autoriem atbilstoši Latvijas likumdošanai nav pieejas Valsts ieņēmumu dienesta un banku konfidenciālajiem dokumentiem, tad likumsakarīgs ir jautājums par šā saraksta atbilstību realitātei. L. Lapsa atzīst, ka saraksts nav pilnīgs. Taču viņš noraida, piemēram, Edmunda Krastiņa versiju, ka Latvijā miljonāru skaits ir vismaz divi trīs tūkstoši. Tāpat, viņaprāt, nepareizs ir uzskats, ka par miljonāriem uzskatāmi vienīgi tie, kuri var uz sitiena nolikt miljonu uz galda. 
Autori, veicot savu pētījumu, ir izmantojuši visus publiski pieejamos reģistrus, kā arī uzklausījuši attiecīgās nozares ekspertu padomus. Pēc L. Lapsas vārdiem, katru gadu tiek veikti vismaz desmit darījumi ar nekustamajiem īpašumiem, kad pavisam necili cilvēki tos pārdod par vairāk nekā miljonu eiro. Tomēr maz ir tādu, kuri "pēkšņi izniruši no nekurienes". Pārsvarā tie ir cilvēki, kuri jau arī agrāk darbojošies biznesā, taču iepriekšējos gados viņu īpašumi ir bijuši mazāki, lai varētu tikt iekļauti miljonāru sarakstā.
***
Desmit bagātākie 2004
1–2. Valērijs Kargins
1–2. Viktors Krasovickis
3. Justs Nikolajs Karlsons
4. Leonīds Esterkins
5. Aivars Lembergs
6. Andris Šķēle
7. Pēteris Šmidre
8. Mihails Uļmans
9. Vasīlijs Meļņiks
10. Vilis Vītols
Avots: Lato Lapsa
Februārī Latvijā inflācija sasniedz 6,9%
DELFI  03/08/05     Šogad februārī, salīdzinot ar janvāri, cenas Latvijā pieaugušas par 0,9%, bet gada inflācija februārī sasniegusi 6,9%, un bijusi straujākā Baltijas valstīs, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati. 
Gada inflācijas pieauguma temps, salīdzinot ar janvāri, kad tas bija 6,6%, ir palielinājies. To galvenokārt noteica straujāks pārtikas, īpaši dārzeņu, zivju un zivju izstrādājumu, gaļas un gaļas izstrādājumu cenu kāpums šā gada februārī, salīdzinot ar pagājuša gada februāri. 
Lielākā ietekme uz patēriņa cenu pieaugumu februārī bija pārtikas cenu kāpumam par 2,6%. Īpaši strauji cenas pieauga dārzeņiem par 33,4%, kā arī sieram par 3,5%, zivīm un zivju izstrādājumiem par 2,2%, kartupeļiem par 2,9%, pienam un piena produktiem par 2,2%, gaļai un gaļas produktiem – par 1,4%. Degvielas cenas pieaugušas par 1,8%. 
Mazāks cenu kāpums nekā pērn bija medikamentiem, ēdināšanas pakalpojumiem un atsevišķiem uztura produktiem - maizei, piena produktiem, cukuram. Februāri cenas samazinājās apģērbiem un apaviem – par 0,9%, ka arī telekomunikāciju pakalpojumiem – par 1,5%. 
Igaunijā februārī inflācija, salīdzinot ar pērnā gada februāri, sasniegusi 4,5%, bet Lietuvā cenas pieaugušas par 3,3%. 

Latvija informācijas tehnoloģiju izmantošanas reitingā noslīd uz 56.vietu pasaulē 
LETA  03/09/05     Latvija pēc informācijas un sakaru tehnoloģiju (ICT) izmantošanas ierindojas 56.vietā pasaulē, liecina Pasaules Ekonomikas foruma (WEF) jaunākais pētījums. Salīdzinājumā ar iepriekšējā gada reitingu Latvija ir piedzīvojusi kritumu par 21 vietu.
Igaunija WEF veidotajā reitingā, kurā iekļautas pavisam 104 pasaules valstis, ir ieņēmusi 25.vietu, kas ir augstākā starp jaunajām Eiropas Savienības (ES) valstīm, bet Lietuva reitingā atrodas 43.vietā. Igaunijas situācija, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, nav mainījusies, bet Lietuva reitingā ir noslīdējusi par vienu pozīciju.
Līderpozīcijas ICT izmantošanā ieņem Singapūra, kas gadu iepriekš atradās 2.vietā pasaulē. Singapūras panākumus WEF skaidro ar augsto ICT izmantošanas potenciālu, kāds ir iedzīvotājiem un valdībai, valsts sniegto atbalstu tehnoloģiju izmantošanai, kā arī ar augsto izglītības kvalitāti un valsts spēju izmantot ārvalstu tehnoloģijas.
Pētījuma autori norāda, ka ļoti veiksmīgu attīstību ICT sfērā demonstrē Ziemeļvalstis, un Islande, Somija, Dānija un Zviedrija sarakstā ieņem attiecīgi 2., 3., 4. un 6.vietu. Savukārt iepriekšējā gada līdere ASV šogad reitingā atrodas vairs tikai 5.vietā. Tomēr šāds ASV kritums nav saistīts ar šīs valsts rādītāju pasliktināšanos, bet gan ar citu valstu sasniegto straujāko attīstību.
Īpaši strauju progresu ir parādījusi Islande, gada laikā paceļoties no 10. uz 2.vietu. WEF norāda, ka Ziemeļvalstis pēdējo četru gadu laikā ir parādījušas stabili augstu informācijas un sakaru tehnoloģiju izmantošanas līmeni. Jaunās tehnoloģijas Ziemeļvalstīs plaši izmanto gan uzņēmēji, gan privātpersonas un šīm valstīm ir teicami rādītāji inovāciju sfērā.
Zviedrija, Somija un Dānija pastāvīgi apsteidz lielās Eiropas valstis patentu reģistrācijā uz vienu miljonu iedzīvotāju - pēc rādītāja, kas bieži tiek izmantots valsts inovāciju līmeņa raksturošanai. Ziemeļvalstīs esot arī apskaužama regulatoru un institucionālās vides situācija, kas veicina ITC sektora attīstību.
Starp desmit pasaules vadošajām valstīm ICT izmantošanā ierindojas arī Honkonga, Japāna, Šveice un Kanāda. Lielbritānija sarakstā ir ieņēmusi 12.vietu, Vācija ir 14. un Francija - 20. Negatīva attīstība no Rietumeiropas valstīm pēdējā gada laikā ir bijusi Itālijā, kas reitingā ir noslīdējusi par 17 vietām - no 28. uz 45.vietu. Šāds kritums bijis saistīts ar regulatoru traucējošo darbību, salīdzinoši neattīstīto ICT infrastruktūru un izglītības sistēmas problēmām.
Reitingu noslēdz tādas valstis kā Čada, Nikaragva, Etiopija un Angola. Krievija WEF sastādītajā reitingā atrodas 62.vietā, bet strauji augošās Ķīna un Indija ieņem attiecīgi 41. un 39.vietu.
Ziņojums par informācijas tehnoloģijām ietver 104 pasaules valstis, un tas ir izstrādāts jau ceturto gadu pēc kārtas. ICT reitinga sastādīšanā WEF ir izmantojis no trim komponentēm sastādītu indeksu. Indeksa pirmā komponente raksturo ICT vidi - infrastruktūru, tiesisko regulāciju, tirgus attīstību, otrā - iedzīvotāju gatavību izmantot tehnoloģijas, tai skaitā izglītotības un zināšanu līmeni, un trešā - tehnoloģiju izmantošanu, ietverot tādus rādītājus kā interneta un mobilo sakaru lietotāju skaits.
No šiem rādītājiem Latvija visaugstāko - 55.vietu - ir ieņēmusi ICT vides aspektā, pēc tehnoloģiju izmantošanas Latvija starp visām reitingā ietvertajām valstīm ieņem 58.pozīciju un pēc tehnoloģiju izmantošanas gatavības - 61.pozīciju. 

Aptauja: Latvijas uzņēmējiem darbība ES tirgū būtiskas problēmas nesagādā 
LETA  03/09/05     Darbība Eiropas Savienības (ES) tirgū Latvijas uzņēmējiem būtiskas problēmas nesagādā, liecina Ekonomikas ministrijas (EM) veiktās uzņēmēju aptaujas rezultāti.
Kā aģentūru LETA informēja EM Sabiedrisko attiecību nodaļā, aptaujā secināts, ka attiecībā uz Latvijas uzņēmumiem ES iekšējais tirgus funkcionē sekmīgi un 63% respondentu apliecinājuši, ka ar tirdzniecības tehniskajām barjerām tirgū kopš pērnā gada 1.maija vairs nav saskārušies ne reizi.
Aptaujā atklāts, ka noteiktas tirdzniecības barjeras sastopamas visās dalībvalstīs un visās nozarēs, kas gan vietējiem, gan ārvalstu uzņēmējiem var radīt papildu finansiālus izdevumus un ievērojamu laika patēriņu.
Visbiežāk uzņēmēji norādījuši, ka viņu uzņēmējdarbību apgrūtina otrreizējas reģistrēšanas vai sertificēšanas prasības katrā ES dalībvalstīs, tirdzniecību apgrūtinošas ES prasības, kā arī atsevišķu ES normu neskaidrība. Bieži uzņēmēji norādījuši, ka tirdzniecības barjeras, iespējams, piemērotas pretēji Kopienas normatīvajos aktos noteiktajam.
Tirdzniecības barjeru rašanās iespēju un to negatīvo efektu uz uzņēmējdarbību, pēc uzņēmēju domām, var samazināt, vienkāršojot likumdošanas aktu kopumu, informējot uzņēmējus par savām tiesībām, kā arī organizējot tiem ātru un efektīvu iekšējā tirgus problēmu risināšanas sistēmu.
Kā problēmu risinājumu pētījuma autori piedāvā "Solvit" koordinācijas centru tīklu, kas specializējies šādu problēmu risināšanā Eiropas Savienības iekšējā tirgū. 

Inflācijas līmenis pieaugBens Latkovskis,  NRA  03/09/05     Vairākums ekspertu neslēpj pārsteigumu par negaidīti augsto patēriņa cenu pieaugumu februārī.
Februārī patēriņa cenu līmenis, salīdzinot ar janvāri, palielinājies par 0,9%, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati. Tas ir augstākais cenu pieaugums starp Baltijas valstīm. Pērn februārī cenu līmenis pieauga par 0,7%. Tas nozīmē, ka februārī gada inflācija salīdzinājumā ar janvāri atkal pieaugusi. Ja janvārī tā bija 6,6%, tad februārī jau 6,9%.
Pērn Latvijā bija vērojams straujākais inflācijas līmeņa kāpums kopš 1997. gada, un vairākums ekspertu, to vidū Latvijas Banka, izteica pārliecību, ka šogad inflācijas līmenis visai būtiski pazemināsies. Janvārī cenu kāpums patiešām kritās, kas deva cerības turpmākam cenu pieauguma palēninājumam. Februāra straujais cenu kāpums šīs cerības ievērojami mazina.
Atgādināsim, ka Latvijas Banka šogad gada vidējo inflāciju prognozē 4,5% līdz 5%, Finanšu ministrija – 4,3%, Hansabanka – aptuveni 5%, Unibanka – 5,2% līdz 5,4%, Parex Asset Management – 5% līdz 5,5%.
Pēc viena mēneša rādītājiem gan vēl nevar noteikt, vai februāra cenu kāpuma pieauguma temps iezīmēs kādu ilglaicīgāku tendenci. Cenu kāpumu galvenokārt noteica preču cenu pieaugums par 1,3%, kamēr pakalpojumu cenas pieauga tikai par 0,1%.
Kā Neatkarīgajai pastāstīja CSP Patēriņa cenu statistikas daļas vadītāja Inga Kunstvere, tad šogad februārī cenu kāpumu visvairāk ietekmēja neraksturīgi augstās gurķu un tomātu cenas. Gurķu cenas ir dubultojušās.
Parex Asset Management tirgus analīzes daļas vadītājs Zigurds Vaikulis izsaka interesantu hipotēzi, ka cenu izmaiņas februārī ietekmējušas globālās klimata izmaiņas, jo šobrīd neraksturīgi auksts ir visā ziemeļu puslodē, un tas, pēc analītiķa domām, varētu būt iemesls augstajām dārzeņu cenām.
Unibankas tirgus un nozaru analīzes nodaļas vadītājs Andris Vilks atzīst, ka augstā februāra inflācija viņam bijusi pārsteigums. "Mēs prognozējām divas reizes mazāku inflāciju. Tas nozīmē, ka nekas nav beidzies un iepriekšējās runas, ka augstās inflācijas laiki beigušies, izrādījušās aplamas. Arī notiekošais degvielas tirgū mazina cerības, ka martā varētu cenu pieauguma temps kristies," stāsta A. Vilks.
Arī Hansabanka vecākā analītiķe Liene Kūle ir pārsteigta par augsto inflācijas līmeņa kāpumu februārī. "Šie rādītāji ir krietni augstāki, nekā mēs gaidījām. Februāris bijis pārsteigumu pilns, un tik strauja pārtikas cenu celšanās – 2,6% mēnesī – ir neraksturīgi augsta. Grūti spriest, vai tas ir kādu vienreizēju faktoru ietekmē. To redzēsim martā," izsakās L. Kūle.
Cenas pārtikas precēm kāpušas vidēji par 2,6%. Īpaši strauji cenas pieauga dārzeņiem – par 33,4%, sieram – par 3,5%, zivīm un zivju izstrādājumiem – par 2,2%, kartupeļiem – par 2,9%, pienam un piena produktiem – par 2,2%, gaļai un gaļas produktiem – par 1,4%.
Par 1,8% dārgāka kļuvusi degviela, autotransporta pakalpojumi, autotransporta iegāde, medikamenti, medicīnas pakalpojumi, kurināmais. Cenas samazinājušās vienīgi apģērbam un apaviem – par 0,9%, pateicoties sezonas preču atlaidēm, un par 1,5% lētāki kļuvuši mobilo telekomunikāciju pakalpojumi.
Igaunijā šā gada februārī, salīdzinot ar janvāri, patēriņa cenu vidējais līmenis pieauga par 0,6%. Salīdzinot ar 2004. gada februāri, patēriņa cenas Igaunijā palielinājās par 4,5%. Savukārt Lietuvā patēriņa cenas februārī pieaugušas par 0,2%. Salīdzinot ar iepriekšējā gada februāri, patēriņa cenas Lietuvā pieaugušas par 3,3%.
Iekšzemes kopprodukts pērn pieaudzis par 8,5%DELFI  03/10/05     Iekšzemes kopprodukta (IK) apjoms pagājušajā gadā, salīdzinot ar 2003.gadu, ir pieaudzis par 8,5%, liecina Statistikas pārvaldes apkopotā informācija. 
IK pieaugumu šajā periodā veicināja apjomu kāpums tirdzniecībā – par 10.1%, transporta un sakaru nozarē - par 12.9%, apstrādes rūpniecībā – par 7.9%,kā arī būvniecībā – par 13.0%. 
Gada pēdējā ceturksnī IK apjoms audzis par 8.6%, kad tirdzniecībā apjomi pieauga par 10.9%, transporta un sakaru nozarē - par 15.8%, apstrādes rūpniecībā – par 6.0%, būvniecībā – par 15.7%. 

Celtniecībā...

Būvekspansija Rīgas centrāIngars Kļāviņš,  NRA   03/04/05     Kvartāls starp Tērbatas, K. Barona un Blaumaņa ielu tiks krietni patīrīts no ēkām.
Rīgas vēsturiskā centra (RVC) saglabāšanas un attīstības padome atbalstījusi deviņu ēku kvartālā starp Tērbatas, Blaumaņa, K. Barona un Dzirnavu ielu nojaukšanu, lai varētu realizēt Tērbatas centrs iecerēto daudzfunkcionālā centra projektu. 
Ar RVC padomes akceptu plānots nojaukt virkni ēku Blaumaņa ielā 24, Dzirnavu ielā 85/79 un Dzirnavu ielā 85. Tāpat plānota koka ēkas Blaumaņa ielā 20 pārvietošana. Pēc RVC padomes locekļu domām, nojaucamās ēkas ir arhitektoniski maznozīmīgas, par tādām atzītas arī 50. gados celtā daudzstāvu dzīvojamā ēka un padomju laikos celtā ēdnīca.
Kvartālā starp Tērbatas, K. Barona un Blaumaņa ielu plānots celt daudzfunkcionālu kompleksu ar dzīvokļiem, biroju telpām, galerijām un kafejnīcām, restorāniem, viesnīcām, veikaliem, veselības, sporta un skaistumkopšanas centriem, kā arī pazemes autonovietni. Kopā jaunais būvapjoms varētu aizņemt līdz 10 000 kvadrātmetru lielu platību. Plānotās investīcijas projektā varētu pārsniegt 30 miljonus ASV dolāru, kas tiks piesaistītas gan no pašu finansējuma, gan arī no kredītlīdzekļiem. 
SIA Tērbatas centrs rīkotajā konkursā par labāko tika atzīts arhitektu biroja Legzdiņš un partneri piedāvātais projekts. Tā galvenā ideja ir gājēju iela, kura savieno Dzirnavu un Blaumaņa ielu. Pati būve, kuru sešu stāvu augstumā paredzēts izvietot lielākoties kvartāla iekšienē, aizņems 4030 kvadrātmetru. Fasādes veidos stiklotas konstrukcijas, un ieceres autori centušies panākt, lai jaunā ēka organiski saslēgtos ar apkārtējo apbūvi.
Projekta ideju izvērtēšanai SIA Tērbatas centrs organizēja komisiju, kurā piekrita darboties atzīti šīs jomas profesionāļi, tostarp Latvijas Nacionālās bibliotēkas jaunās ēkas projekta autors Gunārs Birkerts un citi. G. Birkerts uzsvēra, ka pagalmos pieļaujams visplašākais mūsdienu tehnoloģiju un arhitektonisko risinājumu lietojums un "pozitīvi vērtējams arī piedāvātais risinājums autovadītāju izejai no pazemes autostāvvietas, jumtu veidojumi un viesnīcas risinājums, kā arī daudzās iespējas lietot dažādas stikla faktūras un fasāžu sadales stiklā, kur ievērots Rīgas namu fasāžu ritms".
Šā projekta līdzīpašnieks ir pazīstamais jurists Jānis Loze. Lai iegūtu tā attīstībai nepieciešamo finansējumu, viņš devis Unibankai ķīlu, kuras nodrošinātā prasījuma maksimālā summa ir 7 miljoni latu. Pēc paša J. Lozes vārdiem, šis ir ilgtermiņa projekts, kura realizācijā ir plānots ieguldīt ievērojamus līdzekļus. J. Loze ir gatavs ievērot arī kvartāla apbūves projekta pasūtītāju galveno uzstādījumu – jaunajam kompleksam jābūt ar kaut ko īpašam, augstvērtīgam un arhitektoniski unikālam pienesumam Rīgai, vienlaikus iekļaujoties galvaspilsētas vēsturiskā centra kopējā kontekstā.
Apejot vēsturiskā centra padomi, Vecrīgā gatavo vietu viesnīcai 
Reinis Kļavis,  Diena  03/05/05     Saskaņojot vairāku ēku nojaukšanu vietā, kur atrodas arī XVII gadsimta nocietinājumu sistēmas elementi, kas citur Vecrīgā tikpat kā nav saglabājušies, nedz pašvaldības, nedz valsts institūcijas nav lūgušas Rīgas vēsturiskā centra (RVC) padomes vērtējumu, kā to paredz RVC likums. Jēkaba ielā 24 SIA Linstow J24 gatavojas celt apjomīgu viesnīcu.
Demontāžas projekts padomē iesniegts tikai tagad, kad ap ēkām jau rosās celtnieki un līkņā ekskavatori. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcijā (VKPAI) sākta iekšējā pārbaude par vadītāja vietnieka Jāņa Asara parakstītā saskaņojuma likumību. J.Asaris uzskata, ka demontējamās ēkas ir nevērtīgas un saskaņoto darbu veikšanai nav vajadzīga padomes atļauja, lai arī tās ir pilsētbūvniecības pieminekļa teritorijā un likums nosaka, ka padomei tas jāizvērtē, lai netiktu nodarīts kaitējums Rīgas kultūrvēsturiskajām vērtībām.
Projekta saskaņošana tika sākta jau 2002.gadā. Lai arī iesākumā skiču projekts VKPAI tika noraidīts, vēlāk ar vairākām iebildēm tomēr akceptēts, Dienu informēja VKPAI vadītājs Juris Dambis. Taču, ja līdz 2003.gada jūnijam, kad tika pieņemts vēsturiskā centra saglabāšanas un aizsardzības likums, nav sākta celtniecība, saskaņojums nav uzskatāms par spēkā esošu un uzņēmumam tas jāveic pēc jaunās kārtības.
Jaunās prasības ir daudz stingrākas, piemēram, būvniecības iecere jāizvērtē un jāakceptē RVC padomei, tai jālemj arī par ēku nojaukšanu vai rekonstrukciju. Tas nav darīts, lai arī nojaukšana jau rit pilnā sparā. "Manuprāt, tas nav loģiski," spriež padomes loceklis arhitekts Andris Kronbergs.
Arī 2002.gadā saskaņojot skiču projektu, VKPAI bijušas būtiskas prasības, piemēram, apbūves augstumu noteikt tā, lai tas neradītu negatīvu ietekmi uz apkārtējo vēsturisko pilsētvidi. Bija jāveic arī analīze, kā ēka izskatīsies no Basteja bulvāra puses, taču tas neesot izdarīts.
Ēku komplekss Jēkaba ielā 24 ir daļa no valsts nozīmes arhitektūras pieminekļa "Dzīvojamo ēku komplekss Rīgā, Jēkaba ielā 24 26/28". Lai arī desmit pilnībā vai daļēji nojaucamo ēku vidū ir tādas, kas cietušas no pārbūves un zaudējušas arhitektonisko vērtību, kompleksā ir arī kultūrvēsturiskas vērtības. Piemēram, 2.korpusā saglabājušies XVII gadsimta nocietinājumu sistēmas elementi, kā citur Vecrīgā tikpat kā nav. To 2001.gadā secinājusi SIA Arhitektoniskā izpētes grupa, kas veica ēkas arhitektonisko izpēti. Saskaņā ar slēdzienu Jēkaba ielas 24 1.korpuss celts 1786.gadā un, neskatoties uz neskaitāmām pārbūvēm, tas saglabājis savu apjomu un daudz unikālu detaļu, kas ļauj ēku ieskaitīt Rīgas XVIII—XIX gadsimta mijas izcilāko paraugu vidū. 
J.Asaris Dienai skaidroja, ka demontāžas saskaņojumu devis, lai varētu veikt izpēti par to, vai ēkas neslēpj vēl kādas kultūrvēsturiskas vērtības. Bez tā nebūtu iespējama arheoloģiskā izpēte, kas jāveic pirms būvdarbu sākšanas.
Ņemot vērā, ka VKPAI nav paudusi principiālus iebildumus pret Jēkaba ielas 24 gruntsgabala pagalma daļas apbūvi, viņš izlēmis atļaut vienas ēkas nojaukšanu un vairāku ēku daļēju demontāžu. Līdz šim veiktajā izpētē vērtības atklātas tikai pirmā stāva līmenī, tāpēc viņš atļāvis demontēt ēkas bez vēsturiskā centra padomes lēmuma. VKPAI sākta iekšējā pārbaude par šāda lēmuma likumību.
SIA Linstow J24 rīkotājdirektors Ivars Lišmanis pauda, ka firma vērtību saglabāšanas labad darījusi pat vairāk nekā tai likts. Veikts liels izpētes darbs un, atklājot kādu interesantu skursteni, to nolemts saglabāt, lai gan demontāža bijusi atļauta. Nobeiguma stadijā esot tehniskā projekta izstrāde un viesnīcu paredzēts nodot operatoram līdz nākamajam pavasarim. Tomēr pretēji I.Lišmaņa apgalvotajam, ka ap Ziemassvētkiem RVC padomē saskaņots skiču projekts, Diena konstatēja, ka tikai 2.martā izvirzīts jautājums par ēku demontāžas projektu, taču tas atlikts, jo padomei nebija pietiekami daudz informācijas par nojaucamo ēku skaitu un kultūrvēsturisko vērtību. Nedz padomei, nedz inspekcijai arī pagaidām nav precīzi skaidrs, kāda apjoma celtne taps nolūkotajā vietā un vai tā atbilst prasībām, ko uzliek RVC likums.
SIA Linstow J24 reģistrēta 1998.gadā un iesākumā tās dalībnieki bija SIA Linstow Baltic, Norvēģijā reģistrētās Linstow International AS un Investa A/S. Komercreģistra dati liecina, ka 2004.gadā SIA pārgājusi privātpersonu — Jura Lišmaņa, Jura Vanaga un Ļeva Voronova, kā arī ASV reģistrētas firmas Williams Finance LLC īpašumā.

Rīga solās būt izklaižu leiputrija 
Baiba Aprāne,  Diena  03/05/05    Iedzīvotāji gatavi tērēt izklaidei; plānots atklāt grandiozus atpūtas centrus.
Pienācis laiks, kad ļaudis Latvijā līdztekus naudas pelnīšanai vēlas atpūsties, naudu iztērējot. Atsaucoties iedzīvotāju pieprasījumam, Rīgā plānots atklāt aktīvās atpūtas centru un ar izklaidēm papildinātus tirdzniecības centrus. Tiek cerēts apmierināt visas Baltijas izklaides pieprasījumu, piedāvājot Rīgu kā visa reģiona izklaižu leiputriju.
Par cilvēku vēlmi kvalitatīvi izklaidēties liecinot gluži kā sēnes pēc lietus pagājušajos gados atklātās dažādas atpūtas vietas pēc rietumpasaules patērētāju gaumes — akvaparks, boulinga centri, kartinga trases, kinoteātru centrs, lielveikali ar atpūtai paredzētām atrakcijām un spēļu automātu zāles. Vienlaikus nozares pārstāvji uzskata, ka šī tirgus niša vēl pilnībā nav apgūta, tādēļ sākta vairāku lielu projektu īstenošana — šā gada septembrī Purvciemā plāno atklāt atpūtas centru Go Planet, pagājušā gada nogalē stūrakmeni iebūvēja lielveikala Spice otrajai kārtai, kurā blakus tirdzniecības vietām sola atpūtas iespējas, bet Pārdaugavā iepretim Ķīpsalai SIA VP Market iegādājusies zemi ar nodomu šā gada laikā sākt tirdzniecības un atpūtas centra Rīgas akropole būvniecību.
Līdz šim Rīgā vairāk veidoti atpūtas centri, kuros ierīkotas viena veida atrakcijas, piemēram, boulings, spēļu automāti vai ūdens prieki, izklaides piedāvātas arī lielveikalos un tirdzniecības parkos, tomēr atsevišķi tikai ģimenes atpūtai paredzēti centri netiek piedāvāti. Daļēji šīs funkcijas veicot Lido Krasta ielā un novecojušie karuseļi Mežaparkā, taču atpūta šajās vietās pakļauta laika apstākļu ietekmei. Go Planet projekta pārstāve, SIA Ladeko direktore Natālija Junele domā, ka, pieaugot dzīves labklājības līmenim, attiecīgi tikai palielināsies ļaužu interese atpūsties.
Līdzīgi uzskata gan tirdzniecības centra Mols mārketinga menedžere Velga Romāne, gan SIA Līvu akvaparks mārketinga projektu vadītājs Atis Balodis, kuri nebaidās, ka jaunie atpūtas centri atņems klientus tirdzniecības centriem vai jau pieejamajiem dažāda veida atpūtas centriem, jo šim tirgum esot tendence palielināties. V.Romāne skaidro, ka tirdzniecības centru mērķis gluži gan neesot piedāvāt atpūtas iespējas, tiesa, sabiedriskā ēdināšana un dažviet atrakcijas tiekot ieviestas, lai tādā veidā maksimāli ilgāk pircēji uzturētos veikalā. 
Ladeko ideja veidot multifunkcionālu atpūtas centru radusies, kad Jūrmalā ierīkotā kartinga trase salīdzinoši īsās un lietainās vasaras dēļ darbojusies pārāk īsu laiku. Izpētīta Rietumeiropas un Ziemeļamerikas pieredze, kur vērojama tendence, ka populārākas kļūst atpūtas vietas, kurās tiek piedāvātas dažāda veida atrakcijas gan vecākiem, gan bērniem un viņu vecvecākiem, turklāt izklaide ir primāra, nevis tiek piedāvāta papildus iepirkšanās gājienam. Svarīgs priekšnoteikums patērētājiem ir izklaides iespējas zem jumta.
Aptuveni piecpadsmit miljonu eiro vērtā atpūtas centra Go Planet durvis plānots vērt šā gada septembrī, cerot, ka tas piesaistīs ne vien pašmāju, bet arī kaimiņvalstu interesentus — iedzīvotājus, tūristus un kooperatīvos klientus. Gan Līvu akvaparkam, gan Go Planet patiesībā ir viens mērķis, domā A.Balodis, — panākt, lai uz Latviju brauc maksimāli daudz tūristu un šeit izklaidējas. Jau tagad ļaudis no visas Baltijas brauc baudīt ūdenspriekus uz Jūrmalu, un kāpēc gan lai viņi vienas atpūtas reizē nepameklētu arī izklaižu centru? Aptaujātie uzskata, ka arī vietējie iedzīvotāji arvien vairāk un vairāk ir gatavi tērēt izklaidei, taču boulinga centra Zelta boulings direktors Aleksandrs Rihters brīdina, ka centra veiksme galvenokārt būs atkarīga no divām lietām — no cenas un apkalpošanas kvalitātes.
Go Planet 15 000 kvadrātmetru plašajās telpās plānots piedāvāt kartinga trasi, atrakciju zāles, biljardu, restorānus, sporta bāru, lāzeru automātu istabu un kinoteātri ar specefektiem. Projekta īpašnieki cer uz pusmiljonu apmeklētāju gadā un pelņu plāno pēc desmit gadiem.
Par konkurenci vēl topošajam atpūtas centram rūpējas SIA VP Market apakšuzņēmums SIA Rīgas akropole, kas iegādājies zemi Pārdaugavā un šā gada laikā sāks plašu tirdzniecības centra Rīgas akropole būvniecību. SIA VP Market preses sekretārs Ivars Andiņš uzskata, ka iecerētais tirdzniecības centrs, kurā būs izvietots lielveikals HyperMaxima un citi veikali, kā arī izklaižu vietas, būs konkurents uzņēmumiem atpūtas tirgus segmentā, jo novērojumi Viļņas akropolē liecinot — apmeklētāji vidēji tur uzturas vairākas stundas, tāpēc diezin vai pēc tam dodas uz citu vietu. Rīgas akropolē līdztekus galvenajam pakalpojumam — tirdzniecībai — apmeklētājiem tiks piedāvātas starptautiskajiem sporta sacensību standartiem atbilstoša ledus slidotava, boulinga zāle, sporta bārs, vairāki restorāni un kinoteātri ar astoņām zālēm. 
Atklājot tirdzniecības centra Spice otrās kārtas būvdarbu sākšanu pagājušā gada nogalē, tika solīts, ka šajā vietā būs ne tikai tirgošanās, bet arī kvalitatīva izklaide. Tirdzniecības centra direktore Iveta Lāce gaidāmos jaunumus neatklāj, vien norāda — ja ceļam nepārskries melns kaķis, Spicē varēs baudīt unikālu, mūsu valstī vēl nebijušu atpūtu.

Nojauks kvartālu Rīgas centrāZane Atlāce, Rīgas Balss  03/07/05     Iespējams, jau šovasar tiks uzsākta deviņu ēku nojaukšana kvartālā starp Dzirnavu, Tērbatas, Blaumaņa un K. Barona ielu, lai jau nākamgad to vietā celtu modernu stiklotu ēku kompleksu.
Pērn uzņēmuma "Tērbatas centrs" izsludinātajā projektu konkursā par kvartāla apbūvi uzvarēja arhitektu biroja "Legzdiņš un partneri" piedāvājums, kura galvenā ideja bija gājēju ielas izveide, savienojot Dzirnavu un Blaumaņa ielu. Zaļo gaismu šim projektam nule kā devusi Rīgas vēsturiskā centra saglabāšanas un attīstības padome, jaunā daudzfunkcionālā centra vajadzībām ļaujot nojaukt deviņus esošos namus Blaumaņa ielā 24, kā arī Dzirnavu ielā 85/79. Padomes pārstāvji atzina, ka 50. gados celtās daudzstāvu mājas un padomju laikā būvētā ēdnīcas ēka nav arhitektoniski nozīmīgas, tāpēc tās drīkst nojaukt. Jāsargā būs vien koka namiņš Blaumaņa ielā 20, kuru projekta autoriem uzdots pārvietot. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcijas vadītāja vietnieks Jānis Asaris RB paskaidroja, ka ne ar ko īpašu šī 18. gadsimta beigās celtā ēka nav ievērojama, taču "koka apbūve ir viens no elementiem, neskaitot Vecrīgu un jūgendstilu, kāpēc Rīgu iekļāva pasaules kultūras mantojuma sarakstā, tāpēc arī namiņš jāsaglabā". J. Asaris piekrīt, ka vislabāk to būtu atstāt savā vietā, taču, ja projekta ietvaros tas nav iespējams, tad pieļaujams ēku pārvietot. "Tērbatas centra" izpilddirektors Ģirts Legzdiņš RB informēja, ka pašlaik ar Rīgas domes speciālistiem tiekot apsvērta piemērotākā šā namiņa atrašanās vieta. 
Sajūsmā par koka ēkas drīzu pārvietošanu nav tās iemītnieki. Proti, tur jau pāris gadu iekārtots aizkaru un elegantu itāļu mēbeļu veikals. Tā vadītāja Agita Kaušele atzīst, ka no šīs vieta šķirsies nelabprāt, jo gan viņa, gan pircēji jau pamanījuši, ka koka namiņam ir īpašs šarms un aura. Turklāt viņa jau tagad rēķinās, ka līdzīgas telpas pilsētas centrā atrast būs tikpat kā neiespējami. Cita mājvieta uz karstām pēdām jāmeklē arī nojaukt paredzēto māju īrniekiem. Ģ. Legzdiņš norādīja, ka lielākā daļa rīdzinieku dzīvokļus jau atbrīvojuši un kompensācijas saņēmuši. Ar citiem vēl notiekot sarunas, taču, viņaprāt, sarežģījumu nebūšot un abpusēji izdevīga vienošanās tiks panākta. RB jau rakstīja, ka līdz pat 10 000 kvadrātmetru lielā platībā iecerēts būvēt daudzfunkcionālu kompleksu ar moderniem dzīvokļiem, biroju telpām, galerijām un kafejnīcām, restorāniem, viesnīcām, veikaliem, veselības, sporta un skaistumkopšanas centriem, kā arī vairāklīmeņu pazemes autostāvvietu. Projekta ideja saistīta ar aktīvu kvartāla noslodzi visu diennakti, tāpēc moderni mājokļi tiks miksēti ar darījumu un atpūtas zonu. Plānotās investīcijas projektā varētu pārsniegt 30 miljonus ASV dolāru. Lai gan sākotnēji kompleksu bija plānots būvēt galvenokārt no stikla, Ģ. Legzdiņš norāda, ka "stikls, koks vai akmens – to tagad plānojam".

Izglītībā...

Izvērtēs Izglītības inspekcijas vadītāja atbilstību ieņemamajam amatam 
LETA  03/04/05     Izglītības ministrija pēc Valsts civildienesta pārvaldes (VCP) lūgumu izvērtēs Izglītības valsts inspekcijas (IVI) vadītāja Zigfrīda Grinpauka atbilstību ieņemamajam amatam, aģentūru LETA informēja izglītības un zinātnes ministres Inas Druvietes (JL) padomniece komunikāciju lietās Laila Spaliņa.
VCP lūgumu pamato ar Grinpauka nespēju kvalitatīvi vadīt iestādes darbu.
Druviete uzdevusi izveidot dienesta pārbaudes komisiju.
VCP par nelikumīgu atzinusi IVI amatpersonu rīcību saistībā ar inspekcijas darba organizāciju, nevienlīdzīgu attieksmi, diskriminējošiem principiem mēnešalgu noteikšanā izglītības valsts galvenajiem inspektoriem un citiem jautājumiem.
VCP lēmumā norādīts, ka IVI savā darbībā nav ievērojusi vienlīdzības, samērīguma, objektivitātes un tiesiskās paļāvības principu.
Par nelikumīgu atzīts arī IVI rīkojums, ar kuru dažiem inspektoriem katru dienu rakstveidā jāsniedz paveiktā pārskats pa stundām un nākamajā dienā plānoto darbu grafiks. Arī inspekcijas rīcību saistībā ar akreditējamo skolu sadali un piemaksu noteikšanas kārtību VCP atzīst par nepamatotu un nelikumīgu.
Druviete atzinīgi novērtējusi Grinpauka paveikto IVI izveidē un izglītības sistēmas labā, taču vienlaikus satraukumu esot radījuši gan Valsts kontroles un ministrijas, gan VCP konstatētie likumu un normatīvo aktu pārkāpumi, kā arī saņemtās sūdzības par inspekcijas darbu.
Jau ziņots, ka iepriekš Valsts kontroles un ministrijas pārbaudēs inspekcijas rīcībā tika konstatēti trūkumi un normatīvo aktu pārkāpumi. Lai saņemtu atzinumu, vai Gripnauks pārkāpis likuma Par interešu konflikta novēršanu valsts amatpersonu darbībā prasības, ministre ir vērsusies Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojā. 

Pētīs absolventu bezdarba iemeslus
Diena  03/07/05     Ar Ministru prezidenta Aigara Kalvīša (TP) rīkojumu izveidota darba grupa, lai sagatavotu informatīvu ziņojumu par augstskolu, profesionālās un vispārējās izglītības iestāžu absolventu bezdarba iemesliem, aģentūru LETA informēja Ministru kabineta preses sekretārs Aivis Freidenfelds. Darba grupai būs jāanalizē absolventu izglītības un prasmju kvalitātes neatbilstība darba tirgus prasībām, kā arī jāsniedz priekšlikumi par izglītības apguves un pilnveidošanas ilgtermiņa stratēģiju, ņemot vērā valsts tautsaimniecības attīstības tendences.

Elektronisko žurnālu ‘e-klase’ vēlas ieviest 100 skolās
LETA  03/08/05    Par informācijas tehnoloģiju (IT) kompānijas "DEAC" izstrādātā projekta "e-klase" ieviešanu interesējušās vairāk nekā 100 skolas no dažādām Latvijas pilsētām, aģentūru LETA informēja uzņēmuma valdes loceklis Jānis Kaģis. 
Kaģis pastāstīja, ka trīs nedēļu laikā tiks īstenota projekta ieviešana Lielupes vidusskolā. Mēneša laikā projekta ieviešana varētu tikt uzsākta vēl desmit skolās. 
"Lai pēc iespējas ātrāk varētu "e-klasi" ieviest visās skolās, kas izteikušas šādu vēlmi, nolēmām tuvākajā laikā rajonos organizēt atsevišķus seminārus skolu vadībām", sacīja Kaģis. 
Viņš atzina, ka vislielāko interesi skolu vadītāji izrāda tieši par "e-klases" piedāvātajām pārskatu formām, kas ļauj atvieglot un uzlabot skolotāju darbu dažādu pārskatu sagatavošanā. 
LETA jau ziņoja, ka "e-klase" vecākiem nodrošinās iespēju īsziņu veidā saņemt informāciju par bērnu sekmēm un stundu apmeklējumu, kā arī piezīmes un citu svarīgu informāciju. 
Vecāki, kuri būs pieteikušies projektam, tiks informēti par bērnu nesekmību, stundu kavējumiem, eksāmenu un centralizēto pārbaudes darbu rezultātiem. Tāpat viņi saņems arī speciālo informāciju - piezīmes un skolotāju paziņojumus. 
Ja projekts gūs atsaucību, tā sistēmas funkcijas iecerēts paplašināt. Nākotnē "e-klase" ļaus uzzināt arī stundu sarakstu un uzdotos mājasdarbus, saņemt visas atzīmes, kā arī sazināties ar skolu un ar citiem vecākiem. 
"E-klases" pamatā ir elektroniskās datubāzes, kurās tiek ievadīti skolas žurnālu ieraksti. Veicot ievadīto datu apstrādi, automātiski tiek veidotas arī visas skolotājiem nepieciešamās atskaites. 
Lai konkrētā skolā varētu ieviest elektronisko žurnālu, skolai ir jānoslēdz līgums ar kompāniju "DEAC". Pēc tam katra skolēna vecāks saņems iesnieguma veidlapu, kuru aizpildot, viņš varēs pieteikties uz īsziņu saņemšanu. 

Druviete: jānosaka vadlīnijas profesionālās izglītības sistēmas uzlabošanai
LETA  03/10/05     Jautājums par profesionālo izglītību, tās kvalitāti un prestižu jau šobrīd ir aktualizēts valsts līmenī, tāpēc ir īstais brīdis noteikt vadlīnijas, kā uzlabot šo izglītības sistēmu kopumā, šodien piedaloties profesionālās izglītības mācību iestāžu direktoru padomes diskusijā, apliecinājusi izglītības un zinātnes ministre Ina Druviete (JL).
Kā informēja ministres padomniece komunikāciju lietās Laila Spaliņa, Druviete uzklausījusi visu klātesošo skolu direktoru problēmas. Par nopietnākajām un aktuālākajām ministre atzīst profesionālās izglītības kvalitāti, materiāli tehnisko nodrošinājumu un sadarbību ar pašvaldībām, kā arī finansiālā atbalsta trūkumu bāreņiem. 
"Lauksaimnieciskajā izglītībā ir iestājies krahs," atzinis Jāņmuižas profesionālās vidusskolas direktors Ojārs Ābolkalns. Viņš norādījis, ka pastāv lielas problēmas lauksaimniecības speciālistu sagatavošanā, piemēram, traktoristus negatavojot vispār. "Zemes īpašnieki prasa, bet nav skolēnu, kas vēlētos mācīties. Vislielākās problēmas ir ar materiāltehnisko nodrošinājumu - pēdējo desmit gadu laikā pa visu valsti ir nopirkts tikai viens traktors," uzsvēra Ābolkalns. 
Tikšanās dalībnieki bijuši vienisprātis par visnotaļ kritisko situāciju vidējā profesionālajā izglītībā, kas līdz pagājušā gada 1.jūlijam bija tiešā Zemkopības ministrijas pārziņā. 
"Savrupība noved pie atpalicības, bet mums ir nepieciešama kvalitatīva izglītība, tāpēc jārod risinājumi vairāk nekā desmit gados uzkrātām problēmām," uzskata Druviete. 
Izglītības pieejamības aspektā ļoti būtisks jautājums ir par bērniem bāreņiem, kas turpina mācības pēc 18 gadu vecuma sasniegšanas. Skolām naudas nav, bet pašvaldības finansējumu nepiešķir, kā dēļ bērni paliek bez pusdienām un tiek ierobežotas arī viņu izglītības iegūšanas un aroda apguves iespējas. 
Diskusijas dalībnieki uzskata, ka vairāk jādomā, kā pilnveidot bez vecāku gādības palikušo bērnu un bāreņu aprūpi un nodrošināt bērnu tiesību aizsardzību, kur svarīga Bērnu un ģimenes lietu ministrijas nostāja. 
Direktoru padome par ļoti būtisku uzskata pašvaldību atbalstu, tāpēc neizpratni izraisot Rīgas domes noraidošā un neieinteresētā attieksme pret profesionālajām mācību iestādēm. 
Sarunā vairākkārt uzsvērts, ka profesionālās sistēmas uzlabošanai nepieciešams stratēģiskais nodarbinātības plāns. Būtu vēlama lielāka uzņēmēju atsaucība audzēkņu prakšu vietu nodrošināšanā. 
Lielāka uzmanība pievēršama pedagogu tālākizglītībai un skolu materiālās bāzes nodrošināšanai, lai uzlabotu profesionālās izglītības pievilcību jauniešu acīs un sagatavotu tautsaimniecībai nepieciešamos speciālistus. 

Kultūrā...

KultūrziņasLīvija Dūmiņa,  NRA  03/04/05     
- Māris Brancis. Šodien pulksten 17 galerijā BonhanS.S mākslas zinātnieka Māra Branča grāmatas Arvīds Strauja. Gleznas atvēršanas svētki.
- Britu bērnu grāmatu ilustrācijas. Līdz 6. martam Baltijas grāmatu svētkos Ķīpsalā apskatāma britu mūsdienu bērnu grāmatu ilustrāciju izstāde Magic Pencil. Tajā iekļauti 13 Lielbritānijā populārāko bērnu grāmatu ilustratoru darbi, kurus izvēlējies pasaulē slavenais britu ilustrators Kventins Bleiks.
- Aiviekstes lakstīgalas. Sestdien Latvijas Nacionālās operas beletāžas zālē Jānim Zāberam veltītā zēnu vokālistu konkursa Aiviekstes lakstīgalas 2004 laureātu koncerts. Piedalās arī Latvijas Policijas akadēmijas vīru koris Justus.
- Zigmunda Skujiņa Raksti. Tuvojoties Zigmunda Skujiņa 80 gadu jubilejai, apgāds Mansards sācis viņa Rakstu izdošanu. 9. martā pulksten 18 Latvijas Akadēmiskajā bibliotēkā notiks 1. sējuma – Paralēlās biogrāfijas. Par rakstniekiem atvēršanas svētki. Pirmajā sējumā apkopotas apceres, esejas un stāsti par dzejniekiem un rakstniekiem, ar kuriem Z. Skujiņš saistīts gan kā rakstnieks, kolēģis un laikabiedrs, gan arī kā lasītājs, mākslas un literatūras mīļotājs, neparastu faktu un sakritību urķētājs.
NRA  03/05/05    
- Liānas Miķelsones jaunā grāmata. Svētdien pulksten 14 Ķīpsalas izstāžu halles prezentāciju zālē Baltijas grāmatu svētku laikā notiks Liānas Miķelsones grāmatas Auni un ārsti atvēršanas svētki. 
- Biļetes uz Nacionālā teātra izrādēm pieejamākas. No pirmdienas Latvijas Nacionālā teātra biļetes uz aprīļa izrādēm varēs iegādāties ne tikai teātra kasēs Kronvalda bulvārī 2, bet arī SIA Biļešu paradīze kasēs visā Latvijā. Šajās biļešu tirdzniecības vietās iespējams redzēt brīvās vai jau aizņemtās vietas un, izvēloties sev vispiemērotāko vietu, nopirkt biļeti. Biļetes uz Nacionālā teātra izrādēm varēs iegādāties arī interneta veikalos www.bilesuparadize.lv un www.ticketparadise.lv (pēc pircēja vēlmes iegādātās biļetes var tikt nosūtītas pa pastu). 
- Dāvanas bibliotekāriem. Pirmdien pulksten 15 Rīgas Centrālajā bibliotēkā ar rakstnieku Roaldu Dobrovenski tiekas bibliotekāri. Tikšanās ir viens no apgāda Jumava un RCB sadarbības desmit gadu jubilejas pasākumiem, kurā tiks apbalvoti simt labākie Rīgas Centrālās bibliotēkas bibliotekāri.
- Kultūras raidījumā Projekts 2005 gaidāma tikšanās ar režisori Baņutu Rubess, kas Jaunajā Rīgas teātrī iestudējusi Aspazijas Sidraba šķidrautu, kam pirmizrāde būs 10. martā. Vēl raidījumā par kuratores un mākslinieces Kristīnes Luīzes Avotiņas organizēto LMA 2. un 3. kursa studentu glezniecības izstādi Renew (Atdarināšana), kas apskatāma Latvijas Mākslas akadēmijas aulā. Par savu dzejas grāmatu Prāts stāstīs dzejniece Agita Draguna, bet komponists Ēriks Ešenvalds vēstīs par darba Garām slīdošie mirkļi pirmatskaņojumu Rīgas kamermūziķu un diriģenta Normunda Šnē izpildījumā.
NRA  03/08/05     
- Aktieris tuvplānā. Šodien pulksten 18 Rīgas Latviešu biedrības nama Līgo zālē sarīkojumu cikla Aktieris tuvplānā pasākums, kurā piedalās Lidija Pupure.
- Dialekts daiļliteratūrā. Trešdien pulksten 16 Rakstniecības, teātra un mūzikas muzejā sarīkojums Dialekts daiļliteratūrā un kompaktdiska Latviešu valoda novados prezentācija. Piedalās valodniece Anna Stafecka, rakstnieki Māra Svīre un Valdis Rūmnieks, aktrise Velta Skurstene un režisors Jānis Streičs. 
- Tehnoloģiju festivāls. Trešdien pulksten 18 jauno mediju kultūras centra RIXC mediju telpā 11. novembra krastmalā 35 tehnoloģiju festivāla Machinista 2004 un projekta Gaļas mašīnas kino prezentācija, kā arī mediju mākslinieks Aristarhs Čerņiševs no Maskavas prezentēs instalācijas Pēdējā korekcija un Košļājamie dubļi.
- Baha kamermūzikas festivāls. Trešdien pulksten 19 J. Vītola Latvijas mūzikas akadēmijā notiek 5. starptautiskā Baha kamermūzikas festivāla koncerts. Piedalās kamerorķestris Sinfonia concertante, diriģents A. Vecumnieks un klavesīna klases studenti.	
Pasniegtas Lielās mūzikas balvasArno Jundze,  NRA  03/05/05     Vakar Latvijas Nacionālajā operā tika godināti Lielās mūzikas balvas 2004 laureāti.
Atšķirībā no citām kultūras nozaru gada balvām, kur laureātu saraksts līdz pat balvas pasniegšanas brīdim tiek turēts vislielākajā slepenībā, mūziķiem nekādu noslēpumu nav – balvas ieguvēji tika izsludināti jau gada sākumā. Šāda operativitāte izskaidrojama ar to, ka atšķirībā no citu nozaru pārstāvjiem mūziķu žūrija darbojas visa gada garumā, apmeklējot koncertus un dažādus muzikālus pasākumus, reizi mēnesī rīkojot īpašas sēdes, lai operatīvi izvērtētu svarīgākos notikumus.
Neatkarīgā jau informēja, ka balva par mūža ieguldījumu piešķirta dziedātājai Leonardai Dainei. Augstāko valsts apbalvojumu mūzikā saņēma vijolnieks Gidons Krēmers un orķestris KREMERata Baltica un citi.
GrāmatasArno Jundze,  NRA  03/08/05    
Aleksandrs Bards, Jāns Sēderkvists Netokrātija. Tulkojis Mārtiņš Pomahs. Jumava, 2005
Šis darbs varētu būt laba smadzeņu fizkultūra "kapitālismā atgrieztajiem". Netokrātu sociālā piederība netiek mantota. Netokrātam ir nauda, tomēr tā ir tikai līdzeklis, ne mērķis. Netokrāts ir izveicīgs un rūdīts manipulētājs, kas spēj savaldīt tīklus, kuri valda pār pasauli, sakaru veidošanu pārvēršot mākslā.

Alberts Bels. Vientulība masu sarīkojumos, Jumava, 2005
Sen gaidīts romāns, par kuru bez pārspīlējuma var teikt – pagājušās nedēļas lielākais oriģinālliteratūras jaunums. Alberta Bela triloģijas noslēdzošais romāns (iepriekš – Latviešu labirints un Uguns atspīdumi uz olu čaumalām) attēlo Alekša Mūrlauka likteņa kūleņus nesenajos pārmaiņu laikos, rādot trauslo robežu starp divām sabiedriskajām iekārtām, dažādajiem sociālajiem slāņiem un vērtībām. 

Signe Kvaskova. Susurs, Spīgana un burvestības, Jumava, 2005
Viena no produktīvākajām un labākajām jaunāko laiku bērnu rakstniecēm, kuras romānu galvenā vērtība ir tā, ka tie orientēti uz šodienas bērniem. Jaunās grāmatiņas Susurs Spīgana un burvestības varoņi ir Susurs un Spīgana, bet tas, kā viņiem klājas, lai paliek noslēpumā līdz darba izlasīšanai. Grāmatu rotā Harija Potera fanu kluba atbalsta zīmogs.

Luīze Begšeiva. Pirmdienas bērns. Tulkojusi Laura Ziemele. Kontinents, 2005
Lai gan pirmdienas bērni esot daiļi no vaiga, teiktais pavisam noteikti neattiecas uz pelēko un nomākto scenāriju recenzenti Annu Braunu, kurai visapkārt grozās neskaitāmas skaistules – sākot no pusjukušās priekšnieces un beidzot ar dzīvokļa kaimiņienēm modelēm. Vai iespējams izlauzties no kompleksiem, ko radījusi apziņa, ka neatbilsti izmēru un centimetru noteiktajam skaistuma etalonam? 

Nikolajs Jakovļevs. Brāļi Kenediji. Tulkojis Ojārs Sarma. Jumava, 2005
Viena no aizgājušā gadsimta politiskajām leģendām – brāļi Džons un Roberts Kenediji. Abus vieno spoža politiska karjera un traģiski atentātā aprāvies mūžs. Kam un kāpēc viņi toreiz nebija pa prātam? Kam piederēja reālā vara Amerikas Savienotajās Valstīs? Kurš organizēja šīs gadsimta politiskās slepkavības? Tās ir atbildes, kas vēl ilgi nodarbinās neskaitāmu pētnieku prātus.

Fridrihs Ņeznanskis. Naudas smarža. Tulkojis Armīns Voitkāns. Kontinents, 2005
Daudzsološajam futbolistam Dmitrijam pēc kāda incidenta izdodas aizbēgt uz Ameriku. Pēc Ņujorkas policijas datiem, viņš turpina uzturēt sakarus ar noziedzīgajiem krievu grupējumiem un, laikiem mainoties, atgriežas Krievijā, jo sajūt tur lielas naudas smaržu. Lieki piebilst, ka lielā nauda reizēm sola arī lodi mugurā... Pazīstamā krievu detektīvromānu autora Fridriha Ņeznanska vārds komentārus neprasa. Kaut kas īsts 
Inese Lūsiņa,  Diena  03/08/05    Gidons Krēmers un Kremerata Baltica Jelgavā uzbur mūzikas pavasari.
Vēlu piektdienas vakarā viņi — vijolnieks Gidons Krēmers un kamerorķestris Kremerata Baltica — azartiski un izsmalcināti muzicēja Lielās mūzikas balvas koncertceremonijas noslēgumā Operā, saņemot balvu par festivālu Šostakovičs un Šnitke. Nepagājušais gadsimts. Bet sestdienas rīta agrumā turpat jau spēlēja mēģinājumā, no kura Krēmers uz brīdi izrāvās, lai preses konferencē žurnālistiem pastāstītu par nākamo festivālu Mīļais Mendelsons un mēs, kas sāksies Siguldā pēc Jāņiem. Pusdienlaikā visi jau izbrauca uz koncertu Jelgavā, kura klausītāji no sirds priecājās: "Kaut kas īsts." Viņiem tāda — tik saspringta un nogurdinoša — ir ikdiena. Mikrobusā dažs pamanās nosnausties, un neviens nefilozofē par lielo mākslu. Tomēr būtu netaisni to saukt par rutīnu. Tik pārliecinoša bija radošā enerģija koncertā, kurš vienā daļā ilga divu daļu garumā un ar dāsnām piedevām — G.Pelēča/ O.Stroka tango un A.Šnitkes polku. 
Gan jau pavasaris atnāktu neatkarīgi no gaidīšanas. Tomēr Vakareiropas (XVIII gs.), mūsdienu Krievijas un XX gs. Argentīnas kultūrā balstītais kremeratiešu pavasara piesaukšanas rituāls jau putenī rada siltas un saviļņojošas sajūtas. Sākot ar barokālu putnu dārzu, turpinot ar īsti krievisku pašpuikas svilpienu (ko pārliecinošā "divpirkstu tehnikā" pieprot koncertmeistars Sandis Šteinbergs) un beidzot ar tango kaislību pasauli. Tā gan esot tikai daļa no pilnmetrāžas pavasara versijas Sempre primavera (Vienkārši pavasaris, brīvāk tulkojot — Mūžīgs pavasaris), kurā iekļautas arī daļas no krievu romantiķa P.Čaikovska un laikabiedra A.Raskatova gadalaiku cikliem. 
Tiesa, pirms svinēt pavasari, viņi sāk ar rudenīgu sāpi — P.Vaska Musica dolorosa stīgu orķestrim, kurā kārtējo reizi pierāda, ka dziļa koncentrācija iespējama arī bez diriģenta un arī bez Krēmera. Nemaz nerunājot par ansambli, kas izkopts tā, it kā kopā spēlētu vienu mūzikas instrumentu.
Tuvāk pavasarim jau ved Karla Marijas Vēbera Klarnetes kvintets versijā kamerorķestrim un solistam, kas tuvina opusu klarnetes koncertam. Ko vērts ir gan Mārča Kūļa spēles izlīdzinātais tonis, gan it kā bez pūlēm plūstošā legato kantilēna, gan spožās pasāžas, kuru virtuozitāte apžilbina kvinteta finālā. 
Nav pirmā reize, kad Krēmers — īsts radošo koncepciju meistars — savietojis vienā mākslinieciskā veselumā gadalaikus Zemes dažādās puslodēs. Sākotnēji — pretstatot Vivaldi eleganti barokālos koncertus Pjacollas Gadalaiku dzīves dejām. Pavasaris ir turpinājums, izvērsts lielākā stilu dažādības spektrā. Ja tā būtu tikai veikla PR manipulācija, tā neuzrunātu. Nepārsteidz arī tas, cik smalki un aizrautīgi spēlē Krēmers un viņējie, uz vienu vakaru pārvēršot moderni atjaunoto Jelgavas kultūras namu par profesionālās mākslas oāzi. Īstā atslēga uz klausītāju durvīm ir attieksmē. Tajā, ar kādu iekšēju prieku Gidons Krēmers, Sandis Šteinbergs un 2.vijoļu koncertmeistars Andrejs Valigura (no Igaunijas) izgaršoja putnu dziesmu trillerus, kurus A.Vivaldi pats aprakstījis vijoļkoncertam piesaistītajās dzejās — savveida libretā. Visa orķestra sniegumā ar viegliem otas vilcieniem tiek uzgleznotas pavasara ūdeņu tērces un liegais vējiņš, pirmais pērkons un ganu idille. Te valda tāds veldzējošs mūzikas garīgums, kāda skaņumākslā Latvijā ļoti pietrūkst pārspīlētajā sāpju un vientulības ritualizēšanas kontekstā. 
Veselīga ir arī Leonīda Desjatņikova — labsirdīga ironizētāja — pieeja vitālajām krievu tradicionālās kultūras zīmēm no tautas dziesmām un sadzīviskām rotaļām līdz pareizticīgo baznīcas kora atbalsojumam mūsdienu partitūrā. Arī te visiem ir kur izpausties, savu reizi gūstot iespēju izsaukties — gluži kā teātra ludziņas personāži. Tam labā proporcijā un kontrapunktā ir A.Pjacollas Pavasaris ar iespējām apdedzināties, par ko skaudri stāsta Erika Kiršfelda spēlētais čells, bet noslēgumā atgādina čellu un kontrabasa ērģeļpunkts. Kontrastā Vivaldi pavasarim, kurš pašas dabas naivumā un dāsnumā grasās sākties atkal no jauna.

Eksistenciālista piezīmes 
Anda Kļaviņa,  Diena  03/09/05    Māra Bišofa zīmējumu izstāde Bišofa skats vēl līdz 13.martam Valsts Mākslas muzejā
Mammu, mammu, paskaidro, kas tur ir smieklīgs, — dedzīgi jautā gadus astoņus veca meitene, kad viņas vecāki tikko gardi apsmējušies pie Māra Bišofa zīmējuma. Spēja saskatīt paradoksālo un ironisko ir intelekta dotums. Retrospekcija Bišofa skats ir smalka izstāde, kas no skatītāja prasa tik pat daudz intelektuālisma, cik tā ir šajos zīmējumos. Jo Māris Bišofs ir intelektuālis, kuram zīmēta līnija ir tikai precīzāks viņa pasaules vērojuma izteikšanas līdzeklis. Tomēr arī zīmējuma formas meklējumos viņš ir sasniedzis virtuozitāti, kas neļauj šos zīmējumus reducēt uz domātāja izklaidi. 
Kopš pārcelšanās no Ņujorkas uz Rīgu Māris Bišofs ir bieži sastopams pilsētā, sevišķi krogos un saviesīgos pasākumos. Reiz sastapāmies viņa iecienītajā kafejnīcā Istaba, kur mans draugs kā reiz šķirstīja 70.gadu sākuma Dadzi. Sākām meklēt Bišofa karikatūras. Uzgājām bez grūtībām: tie bija zīmējumi Dadža stilā, tomēr tajos jau parādās Bišofa mīlestība uz lakonisku līniju. Ieraudzījis kādu no tiem, viņš pie sevis iesaucās: ak šausmas! Mēs uzreiz vēlējāmies redzēt tieši to karikatūru, par kuru Rietumu pasaulē slavenais zīmētājs kaunas. Viņš žigli izplēsa lapas daļu ar karikatūru, saburzīja to un iebāza kabatā. Daži no šiem "vingrinājumiem" redzami arī izstādē.
Dzīvojot Maskavā un Izraēlā, Bišofs attīstījās kā mākslinieks. Viņš izkopa to, ko mākslas zinātnieks Jānis Borgs ierosina saukt par ironisko zīmējumu. 
Bišofa daiļrades virstēmu — absurdais un paradoksālais cilvēka eksistencē — labi raksturo darbs no sērijas Konstruktīvie zīmējumi (1979—1984): automašīna pārvietojas pa horizontālu līniju kā staru piepildītu telpu, starmeši lauž ceļu — attīra telpu no līnijām. Tas ir eksistences traģisms, ne komiskums, kas atklājas šajos zīmējumos.
80.gadu darbi, manuprāt, ir izcilākie — gan idejiski, gan formas ziņā. Lakonisku līniju un taisnu leņķu zīmējumos mākslinieks runā par "augstām lietām": literatūru, mākslu, filosofiju un vēsturi. Precīzās līnijas un viņa izsmalcinātā asprātība ir izcils savienojums. Tas izpaužas jau 1978.gada ciklā Izstāde, bet kulminē slavenajā 1985.gada grāmatā Draiskulīgā Virdžīnija Vulfa. Piemēram, telpa ar lielu logu, dažiem soliem, cilvēciņš, pārliecies pār galdu, raksta, zīmējuma paraksts: Sols Bellovs raksta vēstuli Krievijas valdībai, aicinot palīdzēt disidentam Aleksandram Puškinam. Šīs grāmatas kopija, kuru Bišofs savulaik sūtīja mammai uz Latviju, pieejama arī izstādē. Tur interesanta laika liecība — zīmējumā ar Bellovu Bišofs veicis pašcenzūru — ar melnu aizkrāsojis gandrīz visu tekstu. 
Mākslinieks tobrīd ar pilnu jaudu sāk baudīt rietumu demokrātijas sniegtās iespējas, bet uz mājām noslēgtās durvis akcentē viņa kā svešinieka sajūtu. 1986.gadā Ņujorkā izdotā grāmata Svešinieka dienasgrāmata atspoguļo šo melanholiju — līdzīgu Stinga dziesmai Englishman in New York. Savā vienkāršībā skaists ir šīs sērijas zīmējums, kur starp lietus lāsēm sazīmējams debesskrāpju pilsētas siluets. Skaisti uzzīmētas skumjas — ne miņas no apetītlīgā komisma, ar kādu Bišofs paudis savus novērojumus par Latviju grāmatā Mana Latvija. 
Savdabīga ir Bišofa pievēršanās cilvēka apziņas procesu atspoguļojumam. Tam viņš izmanto sirreālisma paņēmienus un simbolus. Piemēram, sieviete meditatīvu sejas izteiksmi sēž ar kaķi pie loga, bet acs otrā istabas malā lasa grāmatu. 
Dažbrīd ieskanas kaut kas no Bišofam tuvās apziņas plūsmas literatūras — Vulfas Delovejas kundzes vai Džoisa Ullisa. Piemēram, cilvēks veras datora ekrānā, viņam galvā griežas skaitļu un burtu dzirnavas. Mašīnas un dažādas ierīces, ko Bišofs bieži attēlo savos darbos, ir simboli gan cilvēka apziņas darbībai, gan cilvēka un ārpasaules ar tehnoloģijām pastarpinātajai saskarsmei. 
Gadu gaitā zīmējumi kļūst arvien telpiskāki un reālistiskāki, bet it kā neveiklāki. Pēdējos gados atsauce uz sirreālismu, piemēram, Magritu ir teju burtiska. Zīmējumā sev pašam (2002) vīrietis tērpies 30.gadiem tipiskā halātā, mati nolaizīti, lasa grāmatu, bet burtu vietā atrodas viņa acis, deguns un ausis. 
Šos maņu orgānus un pašu galvu Bišofs bieži zīmējis kā no cilvēka pārējā ķermeņa atdalītus. Vienā no Svešinieka dienasgrāmatas (1984) zīmējumiem izstāžu zāles apmeklētāji veras uz gleznā attēlotu galvu, stāvot uz paklāja — cilvēka ķermeņa bez galvas. Citā šīs sērijas zīmējumā automašīna velk lielu konstrukciju, kuru veido acis un deguns. To filmē TV un vēro skatītāju pilnas tribīnes, zem kurām Nissan un Pepsi reklāma. Prāts vedina domāt, ka runa ir par cilvēka iedomību, absolutizējot viņa uztveres orgānu sniegto realitātes ainu. Pārlieku paļaušanās uz subjektīvo skatījumu draud ar zīmējumu sērijā Zirgi, 1983 redzamo: zirgs un jātnieks traucas ķieģeļu sienā, par to nenojauzdami, jo viņiem abiem acu priekšā attēls ar zilām tālēm. 
Ar viena cilvēka uztveri ir par maz, lai saprastu realitātes veselumu, — to Bišofs ar zīmējumiem un tēliem rāda visus 90.gadus. Pievēršanās sistēmteorijai iezīmējas jau ar 80.gadu vidū tapušajām konstruktīvu elementu gleznām Kompozīcija miglā. Bišofu interesē elementa saistība ar veselumu un formulas, pēc kurām notiek lietu mijiedarbība. Mākslinieks parāda, ka cilvēks dzīvo savā mikrokosmosā, kaujas ar mazām likstām, īsti nenojauzdams par citiem realitātes līmeņiem: zīmējumā žurnālam Times cilvēks staigā pa virvi, drošības pēc zem tās ir krēsls, bet izrādās, ka viņš atrodas uz kāda liela debesskrāpja jumta. 
Un, ja arī cilvēks cenšas izzināt, Bišofs netic, ka viņam tas izdosies: grāmatā Draiskulīgā Virdžīnija Vulfa kāds cilvēks pie galda lasa. Viņa dzīvoklis izrādās ielikts starp divām lielām plātnēm, lāča ķepa grasās šīs plātnes saspiest. Indivīds ir lielākas sistēmas elements un viņa būtību diktē nevis viņa brīvā griba, bet gan sistēma, lielāki vēsturiskie un dabas procesi: zīmējumā Centrifūga (1986) no maza putniņa dziesmu izspiež milzīgs dzelzs grieznis. 
Bišofs atklājas kā dziļi eksistenciāls domātājs, nevis kumēdiņu meistars. Viņš savu pasaules uztveri un zīmējuma valodu attīstījis līdz tam līmenim, kurā mākslinieks top tiesīgs savu izstādi nosaukt tik askētiski un reizē visaptveroši — Bišofa skats.

Politiskais teātris ir dzīvs 
Henrieta Verhoustinska,  Diena  03/09/05    Sociāli un politiski degošu jautājumu atspoguļošana teātrī, — tā ir režisora Valentīna Maculēviča jaundibinātā politiskā teātra jeb biedrības Pro et contra koncepcija un virsuzdevums. 
Režisors, kurš karjeru sāka septiņdesmito gadu beigās Valmieras teātrī un kura iestudējumi 80.gados publicistiski tieši aicināja skatītājus uz aktīvu, nonkonformistisku nostāju pret nejēdzīgo realitāti visapkārt, teātra zinātnieces S.Radzobes pētījumā par Valmieras teātri (grāmatā Latvijas teātris. 80.gadi) tiek dēvēts par "pēc aicinājuma tribūnu un karotāju". 
Neraugoties uz daiļrades pieklusumu pēc tam, kad īsti neizdodas savu vietu atrast nedz Jaunatnes, nedz Daugavpils teātrī, V.Maculēvičs ir apņēmības pilns un uzskata, ka ir atkal atgriezies viņam vistuvākā — politiskā teātra laiks. "Mūsdienu politiskajā un sociālajā situācijā, kad sabiedrības interešu centrā ir galvenokārt politiskās, sociālās un eksistenciālas izdzīvošanas problēmas, ir saasinājusies nepieciešamība pēc mākslas, kas runātu par šīm problēmām tieši, asi un atklāti. Tāds ir politiskā teātra modelis, kas Latvijā bija attīstīts septiņdesmitajos un astoņdesmitajos gados, bet kopš deviņdesmitajiem gadiem pārdzīvo krīzi. Tajā pašā laikā Eiropā un citur pasaulē šis teātris eksistē un attīstās gan ar valsts, gan municipālo iestāžu atbalstu," teikts Pro et contra izplatītajā paziņojumā. 
16.aprīlī sadarbībā ar neatkarīgo teātri Kabata (kas piedāvājusi jaundibinātajai biedrībai telpas) paredzēta teātra pirmā pirmizrāde — Paula Putniņa komēdijas Dievišķīgā tikšanās sievietībā iestudējums. Tajā spēlēs Nacionālā teātra aktrises Svetlana Bless, Gunta Virkava, Līga Liepiņa, Kabatas aktieri Andris Bērziņš un Bruno Libauers, kā arī Valmieras jaunie aktieri Paulis Nimrots un Ilze Blauberga. 
Līdz 2005.gada beigām plānots iestudēt arī Fridriha Dirrenmata lugu Hērakls un Augeja stallis, Bertolda Brehta Krietnais cilvēks no Sečuanas, Hanoha Levina Priekameita no Ohaijo, Raiņa Spēlēju, dancoju. 
Pagaidām Pro et contra ir projektu teātris, tomēr ar laiku tā dibinātāji cer izveidot stabilu repertuāru un trupas kodolu.

Kur ir ronams posta cēlons? 
Diena  02/10/03     Baņuta Rubesa interpretē Sidraba šķidrautu kā apokaliptisku pasaku, pētot, kā radošais vēršas postošajā. 
Pirms simt gadiem uz Jaunā Latviešu teātra skatuves (toreiz Romāna ielā 25) notika Aspazijas simboliskās teiksmu drāmas Sidraba šķidrauts pirmizrāde. Izrāde kaismīgi ierakstījās savā laikmetā, kļūdama par 1905.gada tautas "savārījušās dvēseles" izkliedzēju. Gada laikā liesmojošo tekstu uzveda divdesmit piecas reizes. Šodien uz tās pašas skatuves Lāčplēša 25 — Jaunajā Rīgas teātrī — atkal Sidraba šķidrauta pirmizrāde, bet šoreiz radošā grupa nesola ieliet mutē patiesību par jautājumu "Kur ir ronams visa posta cēlons?". Dzidru un kategorisku atbilžu vietā — jautājumi. Sidraba šķidrauta īpašnieces Gunas lomā — Guna Zariņa un Inga Alsiņa.

Sieviešu dienā...

Sieviešu dienā – tikai puiši!Sandris Vanzovičs,  NRA  03/05/05    Latvju mūziķi atmin pēcpadomjlaiku piemirsto tulpju dienu.
Nākamnedēļ būs datums, kurā savulaik jebkurš padomju vīrelis gāja pie sievas ar noļukušu tulpju pušķi nolūgties par visa gada garumā sastrādātajiem grēkiem – 8. marts. Lai gan oficiāli šis datums skaitās no kalendāra svītrojams, vismaz latvju mūziķi to tomēr atzīmēs.
Klubā Depo otrdien, 8. martā, tiks svinēta Tulpju un pieneņu diena. Kā jau šajos sieviešu dienas svētkos pienākas, tiks sveiktas visas meitenes, jaunietes, dāmas, sievietes, mammas un meitas, māsas un māsīcas, vecmāmiņas un tantes, un visas citas daiļā dzimuma pārstāves. Šim notikumam par godu uzstāsies tikai grupas, kurās spēlē ne tik daiļā, toties stiprā un apsveikt gribošā dzimuma pārstāvji, proti, puiši. 
Kādu pavisam jaunu dziesmu vakara vaininiecēm noteikti sagatavos četri puiši svinīgi puķainajos kreklos, kuri mēdz sevi maigi dēvēt par grupu Lietotas mēbeles no Holandes. Šis nosaukums klausītājus var vilināt humpalu meklējumos, taču Neatkarīgās apskatnieks ar pilnīgi tīru sirdsapziņu var pavēstīt, ka šīs grupas skanējumā nav nekā no otrreizēji izmantojamām vielām – mēbeļnieki ir visai interesanti, kā arī humora pilni.
Savu noslēpumaino ritmu un kosmisko melodiju varā ikvienu daiļavu noteikti ieraus arī grupa Mala, taču pats galvenais – šajā vakarā uz skatuves būs klausāms Imants Daksis. Kā zināms, viņš tika nominēts Latvijas Mūzikas ierakstu Gada balvai un tikai jau paredzamais Iļģu triumfs viņam neļāva to saņemt. Nav bijis tas gods dzirdēt Imantu dzīvajā, taču vismaz divos viņa albumos dzirdētais skaņu materiāls liecina par to, ka koncertā šis latvju jaunais bards varētu būt perfekts un pārliecinošs. 
Par priekiem, dejām un svinīgu noskaņojumu Depo deju zālē kā parasti rūpēsies lielākie progresīvās alternatīvās un indie mūzikas pazinēji Toms Grēviņš, Kārlis Dagilis un Kristaps Veselovs. Nu ko, vai tad visas padomjlaiku tradīcijas ir jāaizmirst?! Kādu taču var atstāt labai laika pavadīšanai, piemēram – 8. martu.
Sievietes un tulpesLīvija Dūmiņa,  NRA  03/08/05     Diezin ko Klāra Cetkina teiktu par svētdien notikušo sieviešu solidaritātes skrējienu pār Vanšu tiltu. Droši vien noburkšķētu, ka tas rīkots nepareizajā datumā – viņa taču par savstarpēja atbalsta, interešu, mērķu, nostājas un vienprātības dienu bija izraudzījusies 8. martu. Mūsdienu sievietes, rikšojot pār tiltu tirdzniecības centra Olympia virzienā, kur tās gaidīja ziedi, šampanietis un dāvanas, gan nepauda solidaritāti kādām sociālpolitiskām idejām, bet vienojās skrējienā par aktīvu un veselīgu dzīvesveidu.
Lai gan kalendārā redzams, ka šodien ir vien Dagmāru, Margu un Margitu svētki, oficiāli neatzītais 8. marts nav aizmirsts – citas klāj galdu, citas, saņemot kolēģa dāvātos ziedus, ironiski nosmaida, taču nevar noliegt – sievietēm pat ļoti patīk, ja viņām dāvina ziedus. Tas nekas, ja formāli, ja tulpes sarkanas vai neļķes – apņurcītas. Iemeslam, kas dzinis vīrieti celties piecas minūtes agrāk, lai pirms darba paspētu pieskriet pie puķu pārdevējas, patiesībā nav nozīmes. Jo, atmetot solidaritāti un padomju ideoloģijas uzslāņojumu, iegūstam Sieviešu dienu, un diezin vai tā ir nosodāma pagātnes atrauga, ja tieši šodien Rīgā tiek atklātas vismaz trīs izstādes, kas veltītas sievietei. Piemēram, informējot par izstādi Sieviete dzelzceļā Latvijas dzelzceļa vēstures muzejā, tās veidotāji aicina pārdomāt, kādus ideālus šajā dienā sludināja padomju laikā un kāds sievietes ideāls tiek kultivēts mūsdienu sabiedrībā. Tātad – kāda ir sievietes loma šodien?
Bet vakar notika sabiedriskās organizācijas Māmiņu ātrās reaģēšanas vienība un īpašu uzdevumu ministra sabiedrības integrācijas lietās sekretariāta rīkots seminārs Sieviešu stāvoklis Latvijā – problēmas un risinājumi. Ar mērķi apkopot un analizēt informāciju par situāciju sieviešu un ģimeņu atbalsta jomā, kā arī vienoties par iespējamiem risinājumiem krīzes situācijā nonākušo sieviešu atbalsta sistēmas uzlabošanai. Jo aiz puķēm nereti slēpjas skarba un ļoti sāpīga ikdiena. Varbūt šādam semināram bija jānotiek šodien. Varbūt – kā tālajā 1857. gada 8. martā Ņujorkas tekstilstrādnieces devās pilsētas ielās, lai cīnītos par darba apstākļu uzlabošanu, – pār tiltu organizētā skrējienā sievietēm vajadzēja doties šodien, lai pievērstu sabiedrības uzmanību cīņai par veselu dzīvību labvēlīgā ģimenē. Varbūt tieši par to ir vērts padomāt, saņemot un dāvinot ziedus. Arī sarkanas tulpes.
Cilvēki izslāpuši pēc 8.marta svinībāmTVNET/LETA  03/08/05     Arvien vairāk Latvijas iedzīvotāju domā, ka būtu jāsaglabā tradīcija svinēt 8.martu, liecina tirgus un sabiedriskās domas izpētes centra SKDS veiktā aptauja. 1999.gadā tradīciju svinēt Starptautisko sieviešu dienu atbalstīja 59,5% respondentu, 2000.gadā - 71,4%, 2001.gadā - 73,7%, bet šā gada februārī atbalstu pauduši 80,2% aptaujāto.
Apgalvojumam, ka tradīciju Latvijā svinēt 8.martu būtu jāsaglabā, pilnībā piekrīt 54,4% iedzīvotāju, bet 25,8% - piekrīt daļēji. 9% drīzāk uzskata, ka šī tradīcija nebūtu saglabājama, bet 5,1% ir pilnībā pārliecināts, ka 8.marts Latvijā nebūtu jāatzīmē. 
Saskaņā ar SKDS šā gada februārī veiktās aptaujas datiem biežāk nekā caurmērā 8.marta svinēšanu atbalsta aptaujātie vecumā no 45 līdz 54 gadiem, citu tautību pārstāvji, respondenti bez Latvijas pilsonības, kā arī iedzīvotāji, kuru vidējie ienākumi uz vienu ģimenes locekli mēnesī nepārsniedz 45 latus. 
No Latvijas reģioniem vislielākais atbalsts 8.marta atzīmēšanai ir Latgalē, bet vismazākais - Kurzemē. Rīgā un laukos šo dienu par svinamu atzīst mazāk iedzīvotāju nekā citās pilsētās. 
Arī respondenti, kuri vecāki par 55 gadiem, latvieši un aptaujātie, kuru vidējie ienākumi uz vienu ģimenes locekli mēnesī pārsniedz 121 latu, biežāk nekā caurmērā nepiekrīt tam, ka nepieciešams saglabāt tradīciju Latvijā svinēt 8.martu. 
Dati iegūti SKDS Latvijas pastāvīgo iedzīvotāju aptaujā, veicot tiešās intervijas respondentu dzīvesvietās. Aptauja veikta no 11. līdz 22.februārim, izvaicājot tūkstoš iedzīvotājus vecumā no 18 līdz 74 gadiem. 

Citādā ziņā...

Uzlauzts prezidentes vīra datorsAgnese Margēviča,  NRA  03/05/05    Hakeri uzlauzuši Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas dzīvesbiedra Latvijas Informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju asociācijas prezidenta Imanta Freiberga datoru.
No datora, pēc neoficiālām ziņām, iegūta konfidenciāla informācija un izkrāpti vairāki tūkstoši latu, vakar ziņoja Latvijas Neatkarīgā televīzija (LNT). Aizdomās par šo noziegumu aizturēts Armands Beikmanis, kuru likumsargi arī iepriekš aizturējuši par noziedzīgiem nodarījumiem, kas saistīti ar krāpšanu. Kopā ar A. Beikmani par ielaušanos Valsts prezidentes dzīvesbiedra datorā aizturētas vēl četras personas, visticamāk, datorspeciālisti.
LNT norāda, ka noziedznieki no I. Freiberga datora ieguvuši konfidenciālu informāciju – ziņas par banku kontiem un to paroles. Vēlāk, izmantojot šos datus, izkrāpti vairāki tūkstoši latu. Ne policija, ne prokuratūra, ne Valsts prezidenta kanceleja sīkākas ziņas par to, kad un kā notikusi hakeru ielaušanās, nesniedz, jo vēl aizvien notiekot izmeklēšana. Ierosināta krimināllieta, tā nodota prokuratūrai, ziņo LNT. A. Beikmanis minēts kā viens no lielākajiem Zaļo un zemnieku savienības ziedotājiem. Partija gan solīja viņa ziedojumu atmaksāt valstij. Vairākkārt sodīto A. Beikmani pērn maijā aizdomās par mēģinājumu izkrāpt 171 000 latu aizturēja policija. Vīrietis 2003. gadā, izmantojot viltotu maksājuma uzdevumu, mēģinājis pārskaitīt naudu no Valsts nekustamā īpašuma aģentūras konta kādas privātpersonas kontā.
Hakeri prezidentes vīram nozaguši vairākus tūkstošus latuViesturs Radovičs  NRA  03/08/05     Pieci aizdomās par naudas izkrāpšanu no Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas dzīvesbiedra Imanta Freiberga datora aizturētie vēlējušies uz saviem kontiem bankās pārskaitīt 20 000 latu.
Viņiem izdevies nolaupīt tikai 3000 latu. Latvijas Informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju asociācijas prezidents I. Freibergs Neatkarīgajai pastāstīja, ka ielaušanās viņa personīgajā datorā notikusi 22. februārī. Dators atradies Valsts prezidentes rezidencē Jūrmalā, tas bijis pieslēgts internetam. Kā notikusi ielaušanās datorā, I. Freibergs nevarēja komentēt. No viņa datora nozagtas bankas paroles, pēc tam no bankas konta, izmantojot šīs paroles, izņemti trīs tūkstoši latu. Par noziedznieku aizturēšanu un tālāko notikumu gaitu policija I. Freibergu nav informējusi. Viņš uzsvēra, ka hakeru atlauztajā datorā nav glabājusies klasificēta, valsts noslēpumus saturoša informācijā, bet tikai viņa privātie dati.
Prokuratūrā Neatkarīgo informēja, ka izkrāptā nauda – trīs tūkstoši latu –pārskaitīta uz viena aizdomās turamā kontu a/s Latvijas Unibanka. 
Pagājušās nedēļas nogalē, 4. martā, Rīgas pilsētas Zemgales priekšpilsētas prokuratūras prokurors Ando Skalbe četrām personām uzrādījis apsūdzību par krāpšanu personu grupā. Par šādu noziegumu var sodīt ar brīvības atņemšanu uz laiku līdz sešiem gadiem vai ar naudas sodu līdz simt minimālajām mēnešalgām. Iespējams, izmeklēšanas laikā apsūdzību mainīs un papildinās.
Četras personas atrodas apcietinājumā, bet vēl vienam aizdomās turamajam kā drošības līdzeklis piemērota policijas uzraudzība, pastāstīja Ģenerālprokuratūras pārstāvis Andrejs Vasks. Brīvībā esošajam vīrietim apsūdzību uzrādīs šonedēļ. Viņam drošības līdzeklis, kas nav saistīts ar brīvības atņemšanu, izraudzīts tādēļ, ka viņš labprāt sadarbojies nozieguma izmeklēšanā ar policiju un veicinājis tā atklāšanu.
A. Skalbe norādīja, ka noziegums pilnībā vēl nav atklāts. Aizturētās personas darbojušās tajā nozieguma posmā, kas bija saistīts jau ar naudas izņemšanu, bet idejas autori vēl nav atklāti. Prokuratūra pieļauj, ka šajā lietā būs vēl citi aizturētie.
A. Vasks apstiprināja, ka viens no aizdomās turamajiem ir Armands Beikmanis, kuru likumsargi arī iepriekš aizturējuši par noziedzīgiem nodarījumiem, kas saistīti ar krāpšanu. A. Beikmanis savulaik minēts kā viens no lielākajiem Zaļo un zemnieku savienības ziedotājiem.
Neatkarīgā jau rakstīja, ka A. Beikmani pagājušā gada maijā aizdomās par mēģinājumu izkrāpt 171 000 latu, izmantojot viltotu maksājuma uzdevumu, aizturēja policija. Toreiz ierosināta krimināllieta par krāpšanu, ja tā izdarīta lielā apmērā. 
Latvijā liels alus nedzērāju skaits
BNS  03/08/05     Latvijā, salīdzinot ar citām Eiropas valstīm, ir liels alus nedzērāju skaits, jo aptuveni 27% aptaujāto iedzīvotāju atzinuši, ka šo dzērienu nelieto, informējusi pētījumu kompānija "DDB Latvija". Čehijā alu nedzer tikai 17%, Zviedrijā – 20%, bet Vācijā – 21% iedzīvotāju. Savukārt katru dienu vismaz vienu kausu alus izdzer 2% iedzīvotāju Latvijā, 1% – Zviedrijā, 4% – Vācijā un visvairāk jeb 6% – Čehijā. Latvieši tāpat kā zviedri visbiežāk jeb attiecīgi 18% un 22% gadījumu izvēlas alu iedzert vienu līdz trīs reizes mēnesī, savukārt čehi iecienījuši dzērienu lietot 25% gadījumu vairākas reizes nedēļā. Visvairāk Latvijā alu dzer vecumā no 25 līdz 34 gadiem, bet Čehijā, Zviedrijā un Vācijā visvairāk alus lietotāju ir vecumā no 45 līdz 54 gadiem. Pētot cilvēku ieradumus, izveidots Latvijas alus dzērāja portrets: alus lietotāji mūsu valstī 75% gadījumu ir vīrieši; tie ir neatkarīgi cilvēki ar samērā augstiem ienākumiem, kuri aizraujas ar automašīnām, sportu un citām aktīvām darbībām; alus dzērājiem patīk patikt sievietēm, labi atpūsties un nedomāt par to, ko ēd, bet gan par ēšanu. Tāpat pētījumā noskaidrots, ka alus dzērājiem patīk lasīt grāmatas, palikt darbā ilgāk, lai pabeigtu iesāktos darbus, kā arī nedomāt par parādu atdošanu.

...ir kļuvis 
nedaudz siltāks. Taču 
gandrīz katru dienu pamatīgi pute-
ņo –  pa aizvadītās nedēļas nogali un šīs 
nedēļas sākumu sasnigusi jau diezgan pama-
tīga sniega kārta.  Bet šodien gan vairs nedz 
puteņo, nedz snieg – visus sniega mākoņus 
izdzenājis stiprais un aukstais ziemeļvējš. 
Nu bet arī saulīte spīd, un tā cenšas 
sasildīt vēja izpurinātos 
cilvēciņus...
Anda Jansone
trešdien, 2005. g. 9. martā