K a s   j a u n s	
Nr. 373:   2004.g. 18.- 24.novembris	
L a t v i j ā ?	

Valsts svētkos...

Prezidente: valsts ir pašu rokās 
Ināra Egle,  Diena  11/19/04     Valsts jubilejā svētku noskaņu ikviens var izbaudīt, vērojot salūtu Rīgas naksnīgajās debesīs, kā arī Nacionālo bruņoto spēku parādi Daugavmalā. Tai vienmēr ir raksturīga kāda iezīme - vecāku plecos mazuļi ar valsts karodziņiem rokās.
	Latvijai ir vajadzīgs uzupurēties gatavs ideālisms, svētku dievkalpojumā teica arhibīskaps Jānis Vanags
	Darāmā vēl ir ļoti daudz. Tā pie vītnēm rotātā Brīvības pieminekļa valsts proklamēšanas svētku kulminācijā sacīja Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, kuru simtiem cilvēku sveica, vicinot sarkanbaltsarkanos karodziņus. "Jāstrādā kopā ar lojalitāti un mīlestību pret savu valsti, kuras dēļ mums ir vērts savu darbu darīt," sacīja prezidente, kas arī šajos svētkos, līdzīgi kā iepriekš, centās iedvesmot cilvēkus ar aicinājumu būt stipriem, drošiem, zināt savus mērķus. Prezidente uzsvēra - kopš iestāšanās ES un NATO mūsu valsts brīvība un drošība ir apsargāta, un tagad tai kaitēt var "pašu vājums un nespēks".
	Valsts svētki tradicionāli sākas ar ekumenisko dievkalpojumu un beidzas ar svētku uguņošanu - tā, tāpat kā Nacionālo bruņoto spēku parāde, pulcē visvairāk cilvēkus. Prieku par šiem ikvienam pieejamiem svētku pasākumiem, šķiet, nespēja sabojāt arī tas, ka svētku rīts atnāca ar sniega segtu zemi un nelabvēlīgiem laika apstākļiem, kas liedza NBS parādes laikā debesīs ieraudzīt gaisa spēku helikopterus un Lielbritānijas gaisa spēku kaujas lidmašīnas.
	"Sava valsts ir dārga privilēģija," ekumeniskajā dievkalpojumā sacīja evanģēliski luteriskās baznīcas arhibīskaps Jānis Vanags, kas atzina - Latvija vēl nav gatava. "Lai to celtu, šodien ir vajadzīgs tas pats, kas bija toreiz, - uzupurēties gatavs ideālisms. Tas vairs nav aicinājums atmodas laika ideālistiem, viņi savu ir padarījuši. Šoreiz tas ir izaicinājums tiem, kam ir vara, ietekme, resursi, iespējas, - varas pārstāvjiem, ekonomikas vaļiem, zelta jaunajai paaudzei, kam ir tikusi brīvības labā daļa," teica J.Vanags. Savukārt Saeimas priekšsēde Ingrīda Ūdre Saeimas svinīgajā sēdē atgādināja, ka "Jānim Čakstem izdevās apvienot partiju un grupu intereses, lai kopīgi ķertos pie Latvijas valsts nostiprināšanas. Viņš redzēja tikai vienu brīvas valsts attīstības ceļu - nekad neskaldīties, vienalga, pie kādas partijas, vai tautības cilvēki piederētu."
	Tradicionāli svētkos amatpersonas noliek ziedus pie Brīvības pieminekļa, šogad šī brīža svinīgumu iztraucēja krievu skolu aizstāvības štāba pārstāvji. Skanot dziesmai Daugaviņa puto balti, štāba aktīvisti, kas uz pasākumu bija ieradušies krekliņos ar uzrakstiem "Rokas nost no krievu skolām", sāka kliegt "krievu skolām būt", ziņo BNS. NBS svētku parāde, kura šogad piedalījās vairāk nekā 700 dažādu armijas vienību karavīrus un varēja aplūkot armijas tehniku, bija pulcējusi vairākus tūkstošus dažādu paaudžu cilvēkus, no kuriem daudzi bija braukuši uz Rīgu no tāliem novadiem. Kāds valmierietis atzina, ka bijis nepatīkami pārsteigts, ieraugot uz Rīgas tiltiem lietus sakrāsotus karogus, kas mazinājis svētku prieku. Vienus bija apbēdinājusi pils pusē novietotā tribīne, citus tā savukārt iepriecināja. Nacionālās aizsardzības akadēmijas pasniedzējs Gunārs Goba ar draugiem dziedāja līdzi orķestrim un stāstīja klātesošajiem par garāmbraucošo kaujas tehniku, kā arī priecājās, cik daudz viņa audzēkņu aizsoļojuši gar tribīnēm. 
Par prieku 
Arno Jundze,  NRA  11/19/04     Latvijas Republikas proklamēšanas gadadiena aizvadīta ar sniegputeni, slideniem ceļiem, kliedzieniem "krievu skolām būt" pie Brīvības pieminekļa un šokējošu uzņēmuma Marketing House aptaujas rezultātu publiskošanu - tikai 10% Latvijas iedzīvotāju vecumā no 18 līdz 65 gadiem atzīst, ka regulāri atzīmē Latvijas Republikas proklamēšanas dienu 18. novembrī.
	Lielākie 18. novembra svinētāji mājojot Rīgā, nelielos ciematos un dziļos laukos, salīdzinoši reti to darot Kurzemes un Latgales iedzīvotāji. Aptauja zina arī vēstīt, ka svinētāji lielākoties esot cilvēki ar zemiem un vidēji zemiem ienākumiem, visbiežāk vidējo speciālo un arodizglītību ieguvušie, kā arī cilvēki ar augstāko izglītību.
	Protams, aptaujas rezultātus var apšaubīt un mēģināt veikt alternatīvus pētījumus, tomēr nenoliedzams ir fakts, ka oficiālās svinību reizēs mēs, latvieši, jūtamies tādi kā nedaudz apjukuši un ne savā plauktiņā nolikti. Lai gan grāmatnīcu plauktos netrūkst dažādu grāmatu par mūsu tautas tradīcijām, tomēr, neraugoties uz drukāto tekstu daudzumu, jāatzīst - latviešiem šobrīd nākas pārdzīvot tradīciju krīzi, ko izraisījis laikmetu griežu radītais lūzums - jau labu brīdi ir zudusi tā lieliskā sazvērestības sajūta, kas bija, dedzot svecītes kādam par spīti. Ar krietnu bārdu apaugušajā jokā par to, ka, lai latvieši kaut ko pa īstam svinētu, nepieciešams svētkus aizliegt, ir sava daļa patiesības. Un ne jau aizliegumā ir svinību sāls, bet gan vēsturiskās realitātes izraisītā gadu desmitiem sakņotā slepeno tradīciju modelī, kas liedza iespēju latviešiem savas valsts svētkus uztvert kā normālus svētkus, kuru galvenā misija ir vairot prieku un lepnumu par savu zemi, brīvību un neatkarību.
	Pirmssvētku nedēļā nelielu aptauju par 18. novembri veica arī kultūras laikraksts Forums, vaicājot par to, kādas tradīcijas valsts svētku svinībās saskata Latvijā dzīvojošie cittautieši un latvieši, kas atgriezušies dzimtenē no Rietumiem. Gandrīz visi viņi novēl mums līdzās svētku salūta, dievkalpojumu un oficiālo pieņemšanu nopietnībai vairāk prieka, smaidu un līksmības, jo tās ir svētkiem obligātās lietas, ko nevar iegūt ar dekrētu vai likuma palīdzību.
	Mācīsimies priecāties - tā, šķiet, ir svarīgākā atziņa, ko varam gūt no Marketing House aptaujas rezultātiem. Un gan jau arī rezultāti būs citi.
Karogs zaimots lētuma vārdā
Imants Vīksne  11/23/04     Rīgas svētku rotai izmantotie karogi ir nepārspējami lētuma, kā arī zemās kvalitātes ziņā - pilsētas galvenajam māksliniekam Leonardam Laganovskim par pieļauto valsts simbola zaimošanu draud bāriens.
	Sakrāsojušies, apskretuši, neproporcionāli sašūti karogi līdz pat vakardienai plivinājās Rīgas ielās un uz tiltiem. Pašvaldībai tos piegādāja cenu aptaujā par labāko pretendentu atzītā firma Neto O. Tā savukārt karogus vēl pieklājīgā izskatā nopirka no kāda šuvēju kantora, kas audumu caur vēl vienu starpnieku iepircis Lietuvā. Pasūtītājam uzrādītais sertifikāts liecinot, ka audums ir kvalitatīvs. L. Laganovskis apgalvo: daļa karogu nav zaudējuši oriģinālo krāsojumu, tomēr vairākumam baltā josla kļuvusi netīri rozā. Acīmredzot piegādātais audums bijis no dažādām partijām. Tādā gadījumā aktuāls ir jautājums, kuri darījuma ķēdes posmi zināja par ieplānoto nevīžību.
	Neto O direktors Kriss Skrastiņš taisnojās, ka viņš notikušajā nekādi nevar būt ieinteresēts, jo tagad, visticamākais, nesaņems naudu. Ar Pilsētas attīstības departamentu noslēgtā līguma summa ir 8848 lati. Firmai par šo naudu bija jāiepriecina rīdzinieki un pilsētas viesi ar 426 karogiem, 92 karogu lentēm un 518 kronšteiniem. Lielākā pieredze karogu izgatavošanā Latvijā ir kompānijai Daiļrade RC, taču tai cenu aptaujas lapa netika piesūtīta. Kā skaidro L. Laganovskis: galvenais kritērijs konkursā ir lētums, un Neto O piedāvātā cena tik tiešām ir ļoti zema - 6,84 lati par karogu. Daiļrades RC vadītāja Vizma Bundža spriež, ka konkurentu darinātie karogi ir lētāki, jo šūti no kokvilnas, nevis poliamīda auduma, kāds izmantots, piemēram, prezidentes standartā. Speciāliste pilsētas svētku rotu kritizē arī nepareizo izmēru un proporciju dēļ. Taču galvenais mākslinieks skaidro, ka šie ir tikai dekoratīvie karogi, tāpēc tiem nav jāatbilst karoga etalonam.

Eiropā un pasaulē...

Eiropas Parlaments 
apstiprina jauno Eiropas Komisiju
LETA--REUTERS/DPA  11/18/04    Eiropas Parlaments šodien ar gandrīz divu trešdaļu balsu atbalstu apstiprināja jauno Eiropas Komisiju prezidenta Žozē Manuela Durau-Barrozu vadībā. Latviju tajā pārstāvēs enerģētikas komisārs Andris Piebalgs.
	449 deputāti nobalsoja par jauno komisiju, 149 bija pret un 82 deputāti balsojumā atturējās. Jaunā EK sāks strādāt 22.novembrī, pēc tam kad to piektdien formālā balsojumā apstiprinās ES ministri.
	Eiropas Parlamenta deputātu plašais atbalsts EK tika panākts pēc tam, kad Barrozu stundu pirms 29.oktobrī paredzētā balsojuma parlamentā atsauca savu sākotnējo komisāru komandu, lai aizvietotu pretrunīgi vērtēto Itālijas kandidātu Roko Butiljoni, Latvijas kandidāti Ingrīdu Ūdri un pārceltu Ungārijas komisāru Lāslo Kovāču uz citu nozari.
	"Tas ir lielisks rezultāts," pēc balsojuma žurnālistiem pavēstīja Barrozu, "ar šo plašo atbalstu Komisija var pirmdien sākt strādāt."
	Viņš norādīja, ka viņa pārveidotajā komisijā ir "spēcīgi, dinamiski un profesionāli" politiķi, kuri ir gatavi un deg nepacietībā ķerties pie darba.
	Avoti EP vēsta, ka Barrozu komisija guvusi pārliecinošu 268 deputātu lielās konservatīvo frakcijas atbalstu, par to balsojusi arī lielākā daļa no 200 deputātu lielās sociālistu grupas, kā arī vairākums 87 deputātu lielās liberāldemokrātu grupas. Pret jauno EK balsoja zaļie un labējās grupas.
	Katrai no Eiropas Savienības (ES) dalībvalstīm ir viens komisārs. 
Latvija ES kaujas grupām 
piedāvās kuģi, policistus vai sapierus 
Sanita Jemberga Briselē,  Diena  11/22/04     Latvija topošajām ES militārajām vienībām, kurām no 2007.gada vajadzētu būt spējīgām ātri reaģēt uz krīzēm, pirmdien Briselē piedāvās pretmīnu kuģi ar apkalpi, militārās policijas vienību apmēram 30 vīru sastāvā vai tikpat lielu sapieru vienību. "Tā ir mūsu prioritārā secība, un mēs piedāvājam izvēlēties pēc principa vai nu - vai nu, visas trīs mēs nesūtīsim," Dienai teica Aizsardzības ministrijas valsts sekretārs Edgars Rinkevičs.
	Par ES ātrās reaģēšanas vienību izveidi aprīlī vienojās aizsardzības ministri, bet pirmdien valstis nosauks savu piedāvājumu tā saucamajām kaujas grupām. Paredzēts, ka izdosies izveidot deviņas vai vairāk grupas, katrā ap 1000-1500 vīru. Tās darbotos saskaņā ar ANO Drošības padomes lēmumiem un nosūtīšanai vajadzēs visu ES ministru piekrišanu. Vienībām, kas var uzņemties humānus un glābšanas uzdevumus, krīžu menedžmentu, miera uzturēšanu, atbruņošanas operācijas, vajadzētu būt gatavām doties uz galamērķi desmit dienās pēc lēmuma. Līdzīgi darbojas arī NATO ātrās reaģēšanas spēki. 
	ES cer spēkus izveidot līdz 2007.gadam. Tajos piedalīsies arī tradicionāli neitrālās Somija, Zviedrija un Īrija, kā arī ārpus ES esošā Norvēģija. Pagaidām īsti nav skaidrs, uz kādām operācijām ES koncentrēsies un vai tā nesāks konkurēt ar NATO vienībām, radot grūtības valstīm, kas piedalās abās.
	Latvijas piedāvājums ir tāds pats kā NATO ātrās reaģēšanas spēkiem. Vienības bāzēsies Latvijā, bet būs gatavas ātrai izvietošanai jebkurā pasaules vietā. "Abas misijas nedrīkst konkurēt - mēs esam skaidri pateikuši, ka negribam NATO paralēlu struktūru, kas būtu nelietderīga resursu šķiešana," teica E.Rinkevičs. Latvija darbosies vienā grupā ar Poliju, Vāciju, Slovākiju un Lietuvu.

Valdībā un partijās...

Jaunais premjers - Aigars Kalvītis
DELFI  11/24/04    Jauno ministru kabinetu sastādīs Aigars Kalvītis (TP) - par šādu izvēli šodien preses konferencē paziņoja valsts prezidente Vaira Vīķe Freiberga. 
	Atgādinām, ka iepriekšējā - Zaļo un zemnieku savienības pārstāvja Induļa Emša valdība - krita 28.oktobrī, jo valdības sastāvā ietilpstošā Tautas partija pēkšņi atteicās balsot par sagatavoto 2005.gada valsts budžeta likumprojektu. 
	Kalvītis ir Tautas partijas valdes loceklis. 1995.gadā viņš ieguvis Lauksaimniecības ekonomikas maģistra grādu Latvijas Lauksaimniecības universitātes Ekonomikas fakultātē. 1984.gadā beidzis Rīgas 41. vidusskolu. 
	Deviņdesmitajos gados Kalvītis sākotnēji strādājis Zviedrijā par traktoristu un slaucēju, vēlāk bijis SIA "Agro Biznesa centrs" direktors, Latvijas Piensaimnieku Centrālās savienības valdes priekšsēdētājs, a/s "Zemgales piens" valdes priekšsēdētājs, arī Latvijas 7. Saeimas deputāts. 1999. - 2000. Kalvītis bijis Latvijas zemkopības ministrs, 2000. - 2002.gadā bijis Latvijas ekonomikas ministrs. Kopš 2002.gada Kalvītis ir 8. Saeimas deputāts un Tautas partijas Saeimas frakcijas vadītājs. 
	Kalvītis ir precējies, viņam ir trīs dēli. 
Premjers sāks ar 
veicamajiem darbiem, ne amatu dalīšanu
LETA  11/24/04    Valsts prezidentes aicinātais Ministru prezidenta amata kandidāts Aigars Kalvītis (TP) jaunās valdības veidošanu vēlas sākt "ar veicamajiem darbiem, ne ar amatiem". 
	Kalvītis neatbildēja uz žurnālistu jautājumu, kuras no labējām partijām viņš aicinās darboties jaunajā valdībā, vien uzsvēra, ka tagad ir iespējams izveidot "labāko no šajā Saeimas sasaukumā iespējamajām valdībām", ja Saeimā pārstāvētās partijas aizmirsīs par saviem "strīdiņiem un kariņiem". 
	Politiķis piebilda, ka rīcībspējīgu labējo vairākuma valdību vajadzēja izveidot jau pirms diviem gadiem, tūlīt pēc 8.Saeimas vēlēšanām. 
	Premjera amata kandidāts uzsvēra, ka aicinās partijas deleģēt viņa vadītajā valdībā savus labākos un profesionālākos pārstāvjus. 
	Sarunu grafiks ar Saeimā pārstāvētajām partijām par nākamās valdības veidošanu patlaban vēl tiek izstrādāts, piebilda Kalvītis. 
	Atbildot uz žurnālistu jautājumu, Kalvītis pieļāva, ka viņa veidotās valdības sastāvs var tikt apstiprināts jau nākamnedēļ. 

Liepājā dzen asnus reģionāla partija
Agnese Margēviča,  NRA  11/21/04     Tas, vai Liepājā pavasarī gaidāmajās pašvaldību vēlēšanās startēs jauna reģionāla partija, lielā mērā būšot atkarīgs no jaunās valdības deklarētajiem uzdevumiem reģionu attīstībai - izriet no Liepājas mēra Ulda Seska teiktā.
	Nevienai politiskajai partijai nepiederošais Liepājas mērs Uldis Sesks, kurš divos pēdējos sasaukumos domē ievēlēts no apvienotā kristīgo demokrātu, Tautas partijas (TP) un Latvijas ceļa (LC) saraksta, atturas konkretizēt, vai būs jaunas reģionālas partijas dibinātājs. 
	U. Sesks tomēr atzīst, ka lēmumu par tās dibināšanu lielā mērā ietekmēs jaunajā valdībā pārstāvēto partiju skatījums uz reģionu attīstību, valdības deklarācijā ietvertie mērķi, kas saistīti ar reģionālo politiku. 
	Jaunās valdības deklarācijā viņš vēlētos redzēt "nopietnāku pieeju reģionu attīstībai". "Lielie projekti tiek atbalstīti Rīgā vai ap Rīgu, bet galds uz vienas kājas ir daudz nestabilāks par galdu uz piecām kājām," vērtējot lielo partiju līdzšinējo attieksmi pret reģioniem, saka Liepājas mērs.
	Līdzīgi pirms nedēļas izteikusies Liepājas uzņēmēju pārstāve, akciju sabiedrības Lauma bijusī direktore, nu uzņēmuma padomes locekle Zigrīda Rusiņa. 10. novembrī vietējam laikrakstam Kurzemes Vārds viņa deklarējusi, ka "ir nobriedis laiks Liepājas interešu aizstāvībai dibināt reģionālu partiju", nenoliedzot, ka viņa pati būtu šādas partijas atbalstītāju vidū. "Visa Latvija nesastāv tikai no Rīgas, un nav pieļaujama situācija, ka vienā pilsētā koncentrējas visi labumi, bet otrs valstī dzīvojošais cilvēku miljons staigā kā paplucis bērns, kuram jāiztiek no pārpalikumiem," izteikusies Z. Rusiņa. 
	Liepājas uzņēmēju pārstāve paudusi uzskatu, ka arī pēdējās valdības darbības laikā Liepājai nav izdevies gūt vadošo partiju atbalstu vairākos projektos, neraugoties uz kopīgas alianses veidošanu iepriekšējās pašvaldību vēlēšanās. 
	U. Sesks, gan atzinīgi izsakoties par iespējām, ko pēdējos divos domes sasaukumos devusi sadarbība ar TP, LC un KDS, norāda, ka "mums svarīgas ir reģionālās vērtības, kuras uzsvērušas arī vadošās partijas, tomēr neviena valdība tā arī nav centusies īstenot". Līdz jaunās valdības izveidei, kad būs skaidra tās reģionu attīstības vīzija, U. Sesks turpināšot konsultācijas ar vadošajām partijām par pavasarī gaidāmajām pašvaldību vēlēšanām. No Liepājas mēra teiktā tomēr ir skaidrs, ka vismaz ar LC šādas konsultācijas nenotiek, jo U. Seska vērtējumā "LC kā spēlētājs īsti vairs nav jūtams, vismaz reģionos ne".
Vairākums partiju sliecas 
ratificēt Mazākumtautību konvenciju 
Dita Arāja,  Diena  11/23/04     Pēc Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas aicinājuma partijām valdības veidošanas laikā skaidri paust savu attieksmi pret Mazākumtautību konvencijas ratifikāciju vairākums Saeimā pārstāvēto labējo partiju, kas līdz šim pret minēto dokumentu bija noraidošas, savu attieksmi, šķiet, pārvērtējušas un pat pieļauj iespēju konvenciju ratificēt. 
	Pati prezidente, kas vēl pirms neilga laika vairākkārt pārliecinoši sacīja, ka ar konvencijas ratifikāciju steigties nevajadzētu, jo Latvijas likumi sargā mazākumtautības, tagad savu viedokli minētajā jautājumā nekonkretizē. Toties ārlietu ministrs Artis Pabriks (TP) un īpašu uzdevumu ministrs sabiedrības integrācijas lietās Nils Muižnieks (LPP) nepārprotami pateikuši - konvencijas ratifikācija atbilst valsts ilgtermiņa interesēm, jo tas atņemtu iespēju Latvijas etniskās politikas kritizētājiem, īpaši Krievijai, vainot Latviju mazākumtautību tiesību neievērošanā.
	Taču ne prezidentes pārstāvji, ne ministri, nedz arī partijas nespēj pamatot, kas ir mainījies un kādēļ jautājums par Mazākumtautību konvenciju aktualizēts tieši patlaban, pirms nākamā premjera nosaukšanas un jaunas valdības izveides. Partiju līderi atzīst, ka, viņuprāt, šis nav no steidzamākajiem jautājumiem, tādēļ min - varbūt prezidente vēlas saprast, kuras partijas spēj veidot ilglaicīgu koalīciju, vienojoties par nākotnē risināmiem jautājumiem. "Drīzāk prezidente ļoti labi saprot, ka fakts, ka Latvija nav ratificējusi konvenciju, dod iemeslu mūs starptautiskā arēnā apsūdzēt," domā LPP frakcijas vadītājs Oskars Kastēns. Bet TB/LNNK frakcijas priekšsēdis Māris Grīnblats pieļauj "ārpolitiskus signālus" vai arī mudinājumu "koalīcijā iekļaut vienas partijas, citas atbīdot uz otro līniju". TB/LNNK ir vienīgā no potenciālajām koalīcijas veidotājām, kas konvencijai ir pateikusi stingru nē, jo no tēvzemiešiem ideoloģiski tas prasītu pārāk lielus kompromisus. 
	"Nav tā, ka būtu bijis spiediens vai kādi agrāk nebijuši elementi šajā stāstā, tomēr gandrīz dekāde ir pagājusi, kopš Latvija ir parakstījusi šo dokumentu, mūsu likumdošana pilnībā atbilst ES augstajiem principiem, un viens no valsts pienākumiem ir agri vai vēlu pabeigt šo pievienošanos," - tā prezidentes pēkšņo interesi par konvenciju pamato viņas ārpolitikas padomnieks Andrejs Pildegovičs. "Jautājums ir būtisks ārpolitiski, un labāk to izdarīt pašiem, nevis ja ir spiediens," saka TP frakcijas vadītājs Aigars Kalvītis. Jautājums politiski ir ļoti jūtīgs, tādēļ, viņaprāt, konvencijai klāt var ķerties tikai tad, ja to atbalsta vairākums labējo partiju. Arī Cilvēktiesību komisijas priekšsēdētāja Ina Druviete (JL) atzīst - par ratifikāciju ir jādomā, taču jāapsver iespējamās atrunas. Viņa un A.Pabriks ir vienisprātis, ka vajadzētu divas atrunas - ielu nosaukumu plāksnītes vietās, kur daudz cittautiešu, jāraksta tikai valsts valodā, un pašvaldībās sazinās tikai latviski. N.Muižnieks uzskata, ka atruna nepieciešama tikai par ielu plāksnēm. 
	ZZS un LPP ir ar mieru konvenciju ratificēt. "Mums īpašu pretenziju nav," - tā ZZS frakcijas priekšsēdis Augusts Brigmanis. Bet O.Kastēns apgalvo: "Mums ar ratificēšanu nekad nav bijušas būtiskas problēmas, tikai konvencijai nav jākļūst par primāro jaunās koalīcijas tapšanā."
	Tikmēr N.Muižnieks teic, ka ratificējot "visi pārliecinātos, ka nekas būtisks nemainīsies", jo patlaban cittautieši pārāk cerot uz konvenciju, bet latvieši - nepamatoti baidoties. Konvenciju līdzīgi kā Latvija nav ratificējušas Nīderlande, Beļģija un Francija, kas to nav pat parakstījusi, jo konvencija ir pretrunā ar šīs valsts konstitūciju, kas neatzīst mazākumtautības.
Ko paredz konvencija
•	Eiropas Padome (EP) Vispārējo Mazākumtautību aizsardzības konvenciju pieņēma 1994.gadā, tā stājās spēkā 1998.gada 1.februārī. Latvija konvenciju parakstījusi 1995.gada 11.maijā.
•	Konvencijā apkopoti mazākumtautību tiesību pamatprincipi, kas jāievēro dalībvalstīm. Piemēram, jānodrošina iespēja savā valodā sazināties ar pašvaldībām, ielu nosaukumi jāizvieto arī mazākumtautību valodā teritorijās, ko tradicionāli apdzīvo minoritātes, jānodrošina tiesības netraucēti saņemt un izplatīt informāciju savā valodā. 
•	Konvenciju var ratificēt arī ar atrunām, un katra valsts tās var izvēlēties atkarībā no konkrētās situācijas.

Saimniecībā…

Kurzemē melnā zelta drudzis 
Ilze Šteinfelde,  NRA  11/19/04     Latvijas sauszemes teritorijā iegūstama nafta miljarda latu vērtībā.
	Lai gan naftu Latvijā atrada gandrīz pirms pusgadsimta, tās ieguve mūsu valstī nenotiek. Taču tas ir tikai pagaidām. Valdība jau izsniegusi četras licences naftas ieguvei sauszemē.
	Kurzemē atklātas sešas naftas iegulas. Kuldīgas rajona Gudenieku pagastā patlaban ir vienīgā novērtētā naftas atradne. 2001. gadā Valsts ģeoloģijas dienesta izdevumā Zemes dzīļu resursi teikts, ka izpētītie naftas krājumi šajā atradnē ir 770 000 tonnu. Gudenieku atradņu līdzīpašnieki formalitātes naftas ieguvei sāka kārtot pirmie, taču kaimiņi - Lažas, Dunalkas, Durbes un Īvandes pagasta naftas lauku īpašnieki - ir aizsteigušies priekšā un jau saņēmuši licences. Izsludinātais konkurss par naftas iegūšanu Dunalkas pagastā un Durbes novadā noslēgsies 10. janvārī.
	Gudenieku pagasta padomes priekšsēdētāja Daina Bērende Neatkarīgajai stāstīja, ka brīdī, kad gandrīz visi nepieciešamie dokumenti licences saņemšanai bija iesniegti Ekonomikas ministrijā (EM), ierēdņi attapušies, ka trūkst dokumentu par pagasta ceļu, kas šķērso Gudenieku naftas laukus. Tāpēc šobrīd pagasts gatavo šos dokumentus iesniegšanai EM.
	Zeme Gudeniekos nav auglīga. Taču tieši šajā pagastā pirms pāris gadiem viens hektārs, tiesa, pašā naftas lauku sirdī, nopirkts par 100 000 ASV dolāru. Tobrīd vienu hektāru lauksaimniecībā izmantojamās zemes pagastā varēja nopirkt par 80 līdz 100 latiem. Šobrīd lauku zemju cenas Gudeniekos kāpušas līdz 200 latiem par hektāru un, protams, ne jau naftas laukos.
	"Zemi, kurā, pēc ģeologu aplēsēm, atrodas nafta, šobrīd neviens vairs nepārdod. Īpašnieki to darītu tikai par ļoti augstu cenu, bet tādu neviens vairs nevēlas maksāt," atzina D. Bērende.
	Gudenieku naftas lauku kopējā platība ir aptuveni 130 hektāri, tie pieder 11 īpašniekiem. Lielākais no tiem, proti, Gudenieku pagasta padome, savus 47,8 hektārus pērn iznomāja Talsu uzņēmējam Kristapam Rūmniekam. Pirms tam šo zemi pašvaldība centās pārdot izsolēs, par to prasot vismaz 500 000 latu, taču neviens nepieteicās. K. Rūmnieks gadā maksās 10 000 latu nomas naudu. Sākoties naftas ieguvei, viņš solījies uzturēt pašvaldības ceļu, kas ved uz naftas laukiem, kā arī nodrošināt vietējos iedzīvotājus ar trim darba vietām. Zeme K. Rūmniekam iznomāta ar apgrūtinājumu, jo ar tiesas lēmumu joprojām nav apstiprināts līguma laušanas fakts ar iepriekšējo nomnieku Oti Armstrongu, kas dzīvo Amerikā un vairāk nekā gadu nav maksājis zemes nomas naudu. Parāda kārtošanā iesaistījies Užavas alus īpašnieks Uldis Pumpurs, kam arī pieder daļa naftas lauku. Tiesa šo lietu skatīs aprīlī.
	K. Rūmniekam Gudeniekos pieder aptuveni 9 hektāri lauku, U. Pumpuram - 7,6 hektāri. Zemes īpašnieku vidū ir arī dānis Svends Petersens, kam pieder lauksaimniecības uzņēmums Artis JP, Vera Zozuļa, Daina Freimane, Raimonds Rudzītis un Mežiņu ģimene. Tiešie zemes īpašnieki palikuši vairs tikai divi - Arvīds Jotiks un Andrejs Pelnēns.
	Kādreiz Gudenieku pagasts bija ļoti apdzīvots. Kad D. Bērende atnāca strādāt par veterinārārsti, te bijusi māja pie mājas. Šobrīd vairāk nekā 100 hektāru lielajos naftas laukos vairs palikusi tikai viena apdzīvota māja - Lejas. Māju saimnieks A. Jotiks stāsta, ka naftas esamība neesot jūtama, jo akā ūdens ir tīrs, arī gotiņa, kas ganījās pa naftas laukiem, deva gardu pienu. "Nafta ir tik dziļi zemē, ka man dzīvot netraucē, bet arī nekādu labumu pagaidām tā nav devusi. Ja sāks iegūt naftu, tad gan varbūt..." cer A. Jotiks.
	Arī pagasta priekšsēdētāja atcerējās laikus, kad ģeologi ieguvuši naftu un to tirgojuši Skrundā. Dažam labam Gudenieku iedzīvotājam joprojām glabājoties nafta no tiem laikiem.
	Uz Gudenieku pagastu ved zemes ceļš, autobuss no Kuldīgas šajā vietā iegriežas tikai divas reizes nedēļā. Pagasta ļaudis lielākoties iztiku pelna, nodarbojoties ar lauksaimniecību. Gudeniekos ir zāģētava, kurā strādā aptuveni 30 cilvēki. Vasarā darbu var atrast dāņu lauksaimniecības uzņēmumā. Pagastā ir divi veikali, skola.
	"Šobrīd pagasts saņem no valsts dotāciju tikai tik daudz, lai izdzīvotu. Ja pie mums sāks iegūt naftu, tad varēsim arī cik necik attīstīties. Pirmais, ko vajadzētu izdarīt, tiklīdz būs nauda, - jāizremontē skola, kultūras nams, kuram apritēs 200 gadi, pagasta mājā jāierīko apkure. Ir daudzas lietas, ko vajadzētu izdarīt, bet naudas nav," teica D. Bērende.
	Pagasta viducī ir padomju laikos celta daudzdzīvokļu māja. Kādreiz šī bija viena no iekārotākajām mājām pagastā - daudzi gribēja tur dzīvot. Tagad tā ir pilnīgi tukša tāpat kā daudzas lauku mājas šajā pusē. Pagasts cer: ja beidzot sāks urbt naftu un dzīve Gudeniekos sāks iet uz augšu, jaunie vairs nemuks uz pilsētu un varbūt pat kāds no laimes meklētājiem atgriezīsies. 
MK naftas izpētes un ieguves licenci akceptēja:
•	2004. gada martā Liepājas rajona Lažas pagasta Vecriekstiņos 9,4 hektāru platībā; 
•	2004. gada jūlijā Liepājas rajona Dunalkas pagastā un Durbes novadā 162,3 hektāru platībā. Zeme pieder 14 īpašniekiem;
•	2004. gada oktobrī Liepājas rajona Dunalkas pagasta Apsēs 2,08 ha platībā. Īpašnieks - Kristaps Rūmnieks;
•	2004. gada oktobrī Kuldīgas rajona Īvandes pagasta Papelēs 0,97 ha platībā. Īpašnieks ir Aivars Bērziņš, kas 2001. gada 25. septembrī noslēdzis nomas līgumu uz 99 gadiem ar kompāniju Otis Price Armstrong III. 
•	Maksa par licenci naftas izpētei un ieguvei sauszemē ir 1000 lati par vienu kvadrātkilometru, bet ne mazāk kā 2000 lati par vienu licenci. Atļauju izsniedz līdz 30 gadiem.
Fakti
•	Latvijā naftu atklāja 1963. gadā. 
•	Kurzemē atklātas sešas naftas iegulas.
•	Latvijas sauszemes teritorijā prognozētais naftas ieguves apjoms ir 63 miljoni barelu naftas. 
•	Naudas izteiksmē tas ir aptuveni 2,5 miljardi ASV dolāru (aptuveni 1,3 miljardi latu), ja naftas cena ir 40 ASV dolāri par barelu (159 litri).
Ārvalstu tūristi Latvijā tērē mazāk 
Bens Latkovskis,  NRA  11/17/04    Ārvalstu viesu skaits Latvijā palielinājies par 27,7 procentiem. 
	Centrālās statistikas pārvaldes veiktais apsekojums robežkontroles punktos liecina, ka no visiem ārzemju ceļotājiem, kuri ieradās Latvijā, 36% par ceļojuma iemeslu norādīja atpūtu, 29% minēja, ka Latvijā ieradušies tikai caurbraucot, 15% apmeklēja draugus un radiniekus, bet 11% par ceļojuma iemeslu minēja darījumu kārtošanu. Šā gada trešajā ceturksnī ārvalstu viesi Latvijas robežu šķērsojuši 1,1 miljonu reižu.
	Lielākā daļa ārvalstu viesu bijuši tuvējo kaimiņvalstu iedzīvotāji - palielinājies viesu skaits no Igaunijas, bet samazinājies no Vācijas, Krievijas un Zviedrijas. Ievērojami palielinājies viesu skaits no Itālijas un citām eksotiskākām valstīm.
	2004. gada trešajā ceturksnī ārvalstu viesi mūsu valstī iztērējuši 55,4 miljonus latu, kas ir tikai par 200 tūkstošiem latu vairāk nekā pagājušā gada attiecīgajā periodā. Vidēji dienā ceļotāji iztērēja 23 latus, kas ir par 3 latiem mazāk nekā pagājušā gada attiecīgajā periodā. Visvairāk naudas tērējuši ceļotāji no Vācijas - 10,8 miljonus latu, Krievijas - 8,7 miljonus latu, Itālijas - 4,9 miljonus latu, Lielbritānijas - 3,1 miljonu latu, Igaunijas - 3 miljonus latu. Salīdzinot ar pērnā gada trešo ceturksni, par vairāk nekā 3 miljoniem latu samazinājies Krievijas tūristu Latvijā iztērētās naudas apjoms, taču pieaudzis Vācijas, Lielbritānijas un, sevišķi, Itālijas tūristu iztērētās naudas apjoms.
	Apsekojumā ārvalstu tūristi devuši arī savu novērtējumu Latvijas apmeklējumam. Tradicionāli visvairāk negatīvu atbilžu ir par Latvijas iedzīvotāju svešvalodu zināšanām. Tā 12,3% tūristu svešvalodu zināšanas Latvijā novērtējuši kā sliktas. 45,1% tūristu Latvijas iedzīvotāju svešvalodu zināšanas vērtē kā labas. Visvairāk pozitīvu atbilžu ir par pilsētu tīrību. 73,1% ārvalstu viesu pilsētu tīrību vērtē kā labu, tikai 2,7% kā sliktu. Visvairāk nenoteiktu atbilžu ir par izklaides iespējām Latvijā. 27,6% no aptaujātajiem nespēja atbildēt uz šo jautājumu.
	LR Valsts robežsardzes galvenās pārvaldes dati liecina, ka Latvijas iedzīvotāji 2004. gada trešajā ceturksnī, atgriežoties no ārzemēm, 790 600 reižu šķērsojuši valsts robežu, tas ir par 13,2% vairāk nekā pagājušā gada trešajā ceturksnī. Līdzīgi kā iepriekšējos apsekojumos arī šoreiz visbiežāk Latvijas ceļotāji apmeklējuši mūsu kaimiņvalstis - Lietuvu (37%), Igauniju (21%), Krieviju (13%) un Baltkrieviju (6%). Lietuvā Latvijas ceļotāji iztērējuši 11,7 miljonus latu, Krievijā - 6,8 miljonus latu, Vācijā - 6,1 miljonu latu.
	Pavisam 2004. gada trešajā ceturksnī Latvijas ceļotāji ārzemēs iztērējuši 59,9 miljonus latu, kas ir par vienu miljonu latu mazāk nekā 2003. gada trešajā ceturksnī. Vēl arvien spēkā ir sakarība, ka Latvijas iedzīvotāji ārzemēs tērē ievērojami vairāk nekā ārzemnieki Latvijā. Vidēji dienā Latvijas ceļotāji ārzemēs ir tērējuši 21 latu. Ja kā galvenais ceļojuma iemesls minēta iepirkšanās, vidēji dienā tika iztērēti 443 lati.
	52% Latvijas ceļotāju savu ārzemju ceļojumu novērtējuši par ļoti labu, 38% par labu, 9% par apmierinošu, bet tikai 1% par sliktu vai ļoti sliktu. Vispozitīvākās atsauksmes Latvijas ceļotājiem ir pēc Francijas apmeklējuma. 75,5% Latvijas tūristu Francijas apmeklējumu vērtē par ļoti labu.
Zinātnieki: joprojām nav pietiekami 
izpētīta Ozolsalas celulozes rūpnīcas ietekme
LETA  11/19/04    Zinātnieki uzskata, ka joprojām nav pietiekami izpētīta Ozolsalas celulozes rūpnīcas ietekme. 
	Sabiedriskās organizācijas "Zaļā zeme" valdes priekšsēdētājs, zinātnieks Anatolijs Beļajevs aģentūrai LETA pauda viedokli, ka arī dārgākās TCF (Total Chlorine Free) tehnoloģijas, ko Ietekmes uz vidi novērtējuma valsts birojs (IVNB) ieteicis izmantot Ozolsalas celulozes rūpnīcas būvē, ir bīstamas cilvēkiem un videi. 
	IVNB atzinumā par AS "Baltic Pulp" ieceri Daugavā pie Ozolsalas būvēt vienu no lielākajām celulozes rūpnīcām norādīts, ka būvniecību drīkst uzsākt, ja balināšanā netiks izmantoti hloru saturoši savienojumi. Vai "Baltic Pulp" vēlēsies celt rūpnīcu, kurā izmantos TCF tehnoloģijas, vēl nav zināms. 
	"Baltic Pulp" mēģināja pierādīt, ka hlora balināšanas metode nav īpaši bīstamāka par TCF tehnoloģijām, un viņi nekļūdījās, skaidroja Beļajevs. Šīs abas tehnoloģijas ir gandrīz vienādi un ļoti bīstamas. 
	Ziņojumā nav uzrādīts, kas notiks pēc TCF tehnoloģiju izmantošanas. Arī pēc balināšanas ar TCF metodi rūpnīcas notekūdeņos esošie ogļūdeņraži ietekmēs cilvēka veselību. Šie ogļūdeņraži iedarbojas uz enzīmiem cilvēka organismā, tādējādi traucējot toksīnu izvadīšanu, kas savukārt izraisa kancerogēnu iedarbību un mutācijas. 
	Aizliedzot hlora balināšanas metodi, izejviela - benzols - nekur nepazudīs, izmeši tāpat saturēs kancerogēnus un dioksīnus, uzsvēra Beļajevs. 
	Tāpat būtu jāizvērtē ne tikai rūpnīcas ietekme, bet arī izejvielu iegūšanas ietekme. Trīs miljoni kubikmetru koksnes gadā, kas būtu nepieciešami rūpnīcai, izmainīs augu un dzīvnieku sugu sastāvu visā Latvijā, norādīja Beļajevs. 
	Bioloģijas doktore Elmīra Boikova norāda, ka, uzceļot celulozes rūpnīcu Ozolsalā, tiks apdraudēta melno stārķu ligzdošana un vienīgās samu populācijas izdzīvošana. Tāpat notiks mežu defragmentācija, kas būtiski apdraud sugu izplatību Latvijā. 
	Kalsnavas mežu selekcijas stacijas darbinieki ir ieguldījuši 50 gadu darbu, lai iegūtu priedes sēklu sugu materiālu, un ir vajadzīgi vēl 40 gadi, lai tiktu sasniegts rezultāts. Boikova pielīdzināja kilogramu sēklu kilogramam zelta. Taču šis darbs netiks pabeigts, ja Ozolsalā darbosies celulozes rūpnīca. 
	Apmeklējot Ozolsalu, biologi stundas laikā atrada piecas šai vietā vēl nekonstatētas aizsargājamo augu un kukaiņu sugas. Boikova uzskata, ka tas liecina par paviršību IVNB pētījuma sagatavošanā. 
	Boikova pastāstīja, ka Skandināvijā pašlaik mēģina ar Eiropas Savienības līdzekļiem atjaunot dabas daudzveidību, kas zudusi mežu izciršanas rezultātā, taču tādu sugu daudzveidību, kāda ir Latvijā, Skandināvijas valstīs neizdosies sasniegt pat 200 gadu laikā. 
	Organiskās sintēzes institūta ķīmijas zinātņu doktors Imants Kaimiņš atgādina, ka tieši somu firmas ir atbildīgas par Baikāla ezera faunas iznīcināšanu pirms pāris desmitgadēm. Atceroties ceļojumu uz Somiju un Zviedriju pērn, viņš norādīja, ka celulozes rūpnīcu tuvumā neesot apdzīvotu vietu, jo dzīve tur nav iespējama smakas dēļ. 
Alus patēriņš samazinās par 8%, 
stiprā alkohola - pieaug par 5% 
LETA  11/21/04    Šā gada pirmajā pusgadā stiprā alkohola patēriņš Latvijā ir pieaudzis par apmēram 5%, bet alus patēriņš ir samazinājies par 8,4%, liecina Latvijas alus darītāju aprēķini.
	Kopējais alkohola patēriņš Latvijā šogad ir palielinājies par apmēram 5%.
	Latvijas Alus darītāju savienības izpilddirektors Ivars Grīslis aģentūrai LETA prognozēja, ka arī gada beigās būs vērojama alus darītāju realizētās produkcijas būtiska samazināšanās. "Pārsvarā alus patēriņa samazināšanos ietekmē nelabvēlīgie laika apstākļi, kā arī sabiedrības labklājības līmeņa palielināšanās," savu viedokli skaidroja Grīslis.
	Pēc LADS pārstāvja domām, pēdējā laikā ir notikusi sabiedrības vērtību maiņa un stiprais alkohols daudz vairāk tiekot pielīdzināts vieglajam. "Arī visas pārmaiņas, kas šogad notika likumdošanas jomā un tirdzniecības ierobežošanā, nozarei nāca tikai par sliktu," sacīja Grīslis.
	Visstraujākais alkohola patēriņa pieaugums starp Baltijas valstīm bijis Igaunijā, kur pirmajā pusgadā stirpā alkohola patēriņš pieaudzis par apmēram 18%, alus - par 12%, bet vīna - par apmēram 7%.
	Savukārt Lietuvā vīna patēriņš ir sarucis par 15%, bet alus un stiprā alkohola patēriņš pieaudzis par attiecīgi 6% un 10%.
	2003.gadā Latvijas alkohola patēriņa struktūrā 45% aizņēma stiprais alkohols, 39% - alus, bet vīns aizņēma 15%.
	Igaunijā stiprais alkohols pērn aizņēma 50% no kopējās patēriņa struktūras, bet Lietuvā - 29%. Alus patēriņa ziņā līdere ir Lietuva, kur alus aizņem 59% patēriņa, bet Igaunijā alus patēriņš aizņem 40%. 
Valdībai jāsāk rīkoties, lai sekmētu eksportu
Juris Paiders,  NRA  11/20/04     Visai ilgstoši Latvijas ekonomikā ārvalstu valūtas ienākumi balstījās uz diviem vaļiem, divām vissvarīgākajām nozarēm. Vispirms tie ir tranzītpakalpojumi, kuri varbūt neparādās kā tverama aile statistikas pārskatos, jo pakalpojumu eksports ne vienmēr ir viegli identificējams un nodalāms. Otrs ekonomikas valis bija Latvijas mežu nozare, kas savulaik gādāja par gandrīz 40 procentiem Latvijas eksporta. Arī mežu nozares radītais eksporta pieaugums (pat 25% gadā) bija galvenais ekonomikas pieauguma dzinējspēks.
	Tagad vecās dogmas vairs nav gluži patiesība, jo ekonomiskie apstākļi mainās. Jau pietiekami ilgi tranzīta mugurkauls - naftas vads - nestrādā. Arī visdažādākās pārmaiņas muitas sistēmā, nedienas ar sanitārās robežkontroles punktu laikus atklāšanu utt. Nebija īsti draudzīgas vides biznesam un tranzīta nozares attīstībai. Tāpēc vairākus gadus tranzīta nozīme kopējā ekonomikā mazinājās. Tranzītam bija jārisina ar Krieviju saistītas problēmas, strauji auga mežu nozares potenciāls. Vēl šogad pavasarī tika apgalvots, ka tagad Latvijā līderpozīcijas ieņems meža nozare, kurai jākļūst par galveno Latvijas ekonomikas stūrakmeni. Diemžēl Latvijas ekonomikas vissvarīgākā nozare šogad noteikti nebūs galvenais ekonomikas dzinējspēks. Latvijas meža nozares produkcijas eksports samazinās - jau četrus mēnešus pēc kārtas. 
	Mežu nozares eksports samazinās gan naudā (latu izteiksmē), gan arī samazinās mežu nozares daļa kopējā Latvijas eksportā. Kā liecina Centrālas statistikas pārvaldes dati, šogad no janvāra līdz martam koksnes nozares izstrādājumu eksports bija 35,9% no kopējā eksporta, bet ar katru mēnesi koksnes nozīme eksportā samazinājusies. 
	Maijā - 35,1%, jūnijā 32,1%, jūlijā 31,7%, augustā 30,2%, bet septembrī - jau vairs tikai 27,3 procenti.
	Jāņem vērā, ka 90% visas koksnes eksportē ES valstis, un ir jāsecina, ka ES virzienā, iespējams, Latvijas kokrūpniecības eksports ir tuvu maksimumam.
	Mežu nozare gan tieši, gan netieši rada trešdaļu eksporta, tā ir nozīmīgākais darba devējs ārpus lielajām pilsētām. Meža nozare Latvijai ir tik svarīga, ka tās problēmas kļūs par visas Latvijas ekonomikas problēmām.
	Nākamajai valdībai viens no pirmajiem uzdevumiem būs meklēt pasākumus, kā palielināt Latvijas ekonomikas izaugsmi. Kamēr Latvijas Banka un Starptautiskais valūtas fonds ietiepīgi uzspieda diskusiju par pārkaršnu un aicināja mazināt izaugsmes tempus, tikmēr sāk parādīties pazīmes, ka Latvija ekonomiskā izaugsme kļūst apdraudēta. Eksporta un rūpniecības ražošanas tempi ir ļoti pieticīgi. Tagad ir laiks sāk domāt, kā stimulēt ekonomikas izaugsmi. Viens no pirmajiem soļiem būtu naudas piešķiršana eksporta pārdalīšanai uz citiem reģioniem. Kokrūpniecība 90% savas produkcijas eksportē uz ES, un šis nozares eksporta pieaugums ir iespējams tikai, palielinot tirgus ģeogrāfiju un apgūstot citus eksporta tirgus - ne tikai ES, bet pirmām kārtām Āziju un Tuvos Austrumus, ASV un Krieviju.
Baltijas valstis maz atbalsta savus uzņēmumus
Rolands Petersons,  NRA  11/20/04     Baltijas valstis savus uzņēmumus subsidē krietni mazāk nekā pārējās Eiropas Savienības dalībvalstis, liecina Eiropas Komisijas pārskats par valsts palīdzības apjomiem ES valstīs.
	Desmit jaunās ES valstis kopumā savu uzņēmumu atbalstam tomēr atvēl lielāku daļu no iekšzemes kopprodukta (IKP) nekā vecās bloka dalībvalstis, norādīts pārskatā. Tā autori prognozē, ka jaunajās ES valstīs palīdzības apjomi uzņēmējiem samazināsies, kad šīs valstis būs pārvarējušas problēmas, kas bija raksturīgas šo valstu ekonomikām pirms uzņemšanas ES, ziņo BNS.
	Pētījuma dati liecina, ka jaunajās ES valstīs 2000.-2003. gadā atbalsts uzņēmumiem bija 1,42% no IKP - krietni vairāk nekā vecajās ES valstīs, kur šis rādītājs attiecīgā periodā bija vidēji 0,4%. Tomēr trijās Baltijas valstīs - Latvijā, Igaunijā, Lietuvā - valsts atbalsts uzņēmumiem minētajā laikposmā bijis tikai 0,2% no IKP, tātad zem veco ES valstu līmeņa. Savukārt valsts palīdzības apjoms uzņēmumiem divās citās jaunajās ES valstīs - Maltā un Kiprā - bija pat 3,9% un 2,9% no IKP.
	Absolūtā izteiksmē jaunās ES valstis laikā no 2000. līdz 2003. gadam piešķīrušas saviem uzņēmumiem vidēji sešus miljardus eiro gadā pretstatā 34 miljardiem eiro vecajās ES valstīs. Trīs lielākās jaunās ES valstis bijušas visdāsnākās savu uzņēmēju atbalstītājas. Polija saviem uzņēmumiem piešķīrusi vislielākās summas - vidēji 2,4 miljardus eiro gadā, tai seko Čehija ar 1,9 miljardiem eiro un Ungārija ar 0,6 miljardiem eiro gadā.	Saskaņā ar pētījuma datiem kopējais valsts palīdzības apjoms desmit jaunajās ES valstīs pieaudzis no četriem miljoniem eiro 2000. gadā līdz nedaudz mazāk par astoņiem miljoniem eiro 2003. gadā.
	"Jaunās ES valstis ir paveikušas lielu darbu, piemērojoties tirgus ekonomikai un saglabājot kontroli pār subsīdijām," paziņoja ES konkurences komisārs Mario Monti. 
	Tomēr, pēc viņa sacītā, 25 ES valstīm daudz jādara, lai vēl vairāk samazinātu vispārējo subsīdiju līmeni un pārorientētos no atsevišķu kompāniju atbalstīšanas uz ES konkurētspējas palielināšanu.
Latvijas apģērbi - zem sveša zīmola 
Evija Ercmane,  Diena  11/20/04    Latvijā šūtie modernie apģērbi ar vietējo ražotāju vārdu mūsu veikalos arī turpmāk būs retums.
	Daļa smalko uzvalku, moderno blūžu, ekstravaganto kostīmu, kurus ar pasaules slavenu zīmolu vārdiem iegādājamies Latvijas lielpilsētu veikalos, visticamāk, šūti tepat Latvijā. Lai gan nav pieejama precīza statistika, cik daudzas pasaules mēroga apģērbu kompānijas savas kolekcijas šūdina Latvijā, un arī paši ražotāji neatklāj, kuru modes namu pasūtījumus izpilda, netiek slēpts, ka būtiska daļa no turpat 100 miljonus latu lielā tekstilpreču eksporta uz Eiropas Savienību (ES) nonāk slavenu zīmolu izplatīšanas ķēdēs. Pašmāju rūpnīcās tapušie modernie apģērbi Latvijas veikalos ar vietējo ražotāju vārdu un par atbilstošu cenu faktiski nav nopērkami. Izņēmums ir ražotāju veikaliņi. 
	Latvijas tirgus ir pārāk mazs, ieguldītā nauda tajā apgrozās lēni, šeit ir augsta "pelēkā" tirgus daļa, tādēļ vietējiem apģērbu ražotājiem ir vienkāršāk izpildīt Rietumeiropas uzņēmumu pasūtījumus. Par tiem tiek samaksāts nekavējoties, un nav nepieciešams ieguldīt naudu tirgus iekarošanā, savu zīmolu nostiprināšanā vai citādos mārketinga pasākumos, atzīst nozares pārstāvji. Vienlaikus apģērbu ražošanas pārzinātāji uzsver, ka 2005.gadā, kad ES atcels kvotas Ķīnas tekstilizstrādājumu importam, Latvijas ražotājiem būs jāmeklē jauni pārdošanas tirgi ārpus ES. Nozares uzņēmumu asociācijā gan apšauba, ka gaidāmais Ķīnas masveida imports pamudinās Latvijas ražotājus pievērsties mazajam un jau piesātinātajam Latvijas tirgum.
	"Ja mēs vienā dienā pārtrauktu sadarbību ar Vāciju un visu to preci, kuru patlaban pārdodam viņiem, ieliktu Latvijas tirgū, triju mēnešu laikā mēs Latviju būtu piepludinājuši pilnu. Mēs saražojam 800 vīriešu uzvalku dienā un apmēram tikpat sieviešu kostīmu. Latvijas tirgū tādiem apjomiem nav vietas," saka apģērbu izgatavotāja Rīgas drēbnieks (RD) ražošanas direktors Pēteris Locāns. Tieši mazais tirgus tiek saukts par vienu no iemesliem, kādēļ moderni, kvalitatīvi apģērbi šeit grūti nopērkami. Dienas aptaujātie uzņēmumi norāda, ka Latvijas apģērbu tirgū jārēķinās arī ar "nopietnu negodīgās konkurences devu", mazu pirktspēju, lojalitātes trūkumu pret pašmāju ražojumiem, kā arī lēnu naudas apgrozību.
	Vieglās rūpniecības uzņēmumu asociācijas prezidents Guntis Strazds uzskata, ka viens no galvenajiem faktoriem, kas bremzē vietējā ražojuma drēbju nonākšanu Latvijas veikalu plauktos, parasti ir lēnā norēķināšanās par produkciju. Latvijā tirgotāji atmaksu novilcina līdz pat trim mēnešiem, bet ārvalstu pasūtītāji norēķinās augstākais divu nedēļu laikā. "Tā ir ļoti nopietna problēma. Latvijas tirgotāji gandrīz nekad nenorēķinās uzreiz. Bet sava veikala uzturēšana ir ļoti dārga," atzīst Tukuma darba apģērbu ražotāja Sakta komercdirektore Larisa Koļesņikova. 
	Alternatīva iespēja ir savu veikalu veidošana, taču nelielie, specifiskie veikaliņi nereti nes zaudējumus. No sešiem RD veikaliem visā Latvijā saglabāti tikai trīs. Pārējie nav bijuši rentabli. "Arī pašreizējie veikali nopelna tik daudz, lai nomaksātu īri un sanāktu darbinieku algām," saka P.Locāns. 
	Pēdējo gadu laikā apģērbu tirgus Latvijā kļuvis ļoti piesātināts, un jauniem uzņēmumiem tajā ir grūti ielauzties. Tā kā Latvijas ražotāji līdz šim intensīvi strādājuši ar ārvalstu partneriem, vietējā tirgū viņu vietu jau aizņēmis, piemēram, lietuviešu un igauņu vidējās klases apģērbu piedāvājums. "Latvieši neražo kvalitātē sliktāku vai nemodernāku apģērbu, tas viss vienkārši aiziet uz ārzemēm," skaidro G.Strazds. No visas saražotās tekstilrūpniecības produkcijas Latvijā paliek vien 7%.
	G.Strazds arī norāda, ka Latvijas pircēji nav lojāli pret vietējā ražojuma drēbēm. "Kamēr nemainīsies cilvēku domāšana un viņi nesapratīs, ka vietējais apģērbs ne ar ko nav sliktāks, tikmēr mūsu ražotājiem šajā tirgū nopietni nav ko darīt," uzskata G.Strazds, paskaidrojot, ka nav vērts ieguldīt miljons latu lielās mārketinga aktivitātēs, attīstīt savus zīmolus, ja atpelnīt varēt tikai desmito daļu. "Arī mums vienkāršāk ir pārdot uz ārzemēm," piekrīt P.Locāns. 
	It kā spītējot vispārējai tendencei, apģērbu ražotājs Capman, kas līdz šim ražojis vienīgi ārvalstu partneriem, no nākamā gada bērnu apģērbus un trikotāžas apakšveļas izstrādājumus grasās pārdot arī Latvijā. "Protams, mūs baida apmaksas termiņi un citas vietējā tirgus problēmas, bet mēs esam gatavi ar tām strādāt," skaidro Capman pārstāve Irēna Kuškina. 
	Arī citiem Latvijas apģērbu ražotājiem jau tuvāko gadu laikā būs jāpārdomā darbības sfēras un jādažādo tirgi, jo 2005.gada 1.janvārī ES atver savas robežas Ķīnas lētajām tekstilprecēm. Vieglās rūpniecības uzņēmumu asociācija prognozē, ka Latvijas tekstilpreču eksports uz ES triju četru gadu laikā samazināsies par 25%. To ietekmēs ne tikai pašmāju ražotāju mazākās iespējas pārdot produkciju Eiropā, bet arī tas, ka starptautiskie ražotāji, kas pirms dažiem gadiem ražotnes no Rietumeiropas pārcēla uz Latviju, pēc pāris gadiem tās pārcels vēl tālāk uz austrumiem.
	"Vienīgā iespēja izdzīvot -veidot sava dizaina apģērbus," uzskata P.Locāns. Asociācija gan lēš, ka pat pēc izmaiņām ES tirgū Latvijas veikalos nav gaidāms straujš vietējo ražotāju apģērbu pieaugums.
Pirmajā pusgadā Latvijā veiktas ārvalstu 
tiešās investīcijas 179,4 miljonu latu apmērā
LETA  11/22/04     Šā gada pirmajā pusē Latvijā veiktas ārvalstu tiešās investīcijas 179,4 miljonu latu apmērā, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati. 
	Pērn pirmajā pusgadā ārvalstu investīciju apjoms Latvijā pieauga par 117,5 miljoniem latu, bet gadā kopumā - par 172 miljoniem latu. 
	Šā gada pirmajā ceturksnī ārvalstu investīcijas bijušas 78,1 miljona latu apmērā, bet otrajā ceturksnī - 101,3 miljonu latu apmērā. Līdz jūnija beigām uzkrāto tiešo ārvalstu investīciju apjoms mūsu valstī sasniedza 2,1 miljardu latu. 
	Nefinanšu investīcijas šā gada pirmajā pusgadā Latvijā veiktas 564,6 miljonu latu apmērā, no kuriem 333,1 miljons latu ieguldīts gada otrajā ceturksnī. 
	Uzņēmumu reģistru apkalpojošās firmas "Lursoft" dati liecina, ka Latvijas uzņēmumos visvairāk ir investējuši Dānijas uzņēmums "Tilts Communications" - 71,58 miljonus latu, Zviedrijas "Tele2" - 50 miljonus latu, Igaunijas "Hansapank" - 46 miljonus latu, Norvēģijas "Linstow Senterutvikling" - 38,4 miljonus latu, kā arī Zviedrijas "Skandinaviska Enskilda Banken" - 36,6 miljonus latu.

Anesteziologi apvienosies biznesa struktūrā
Liene Barisa,  NRA  11/22/04     Anesteziologi un reanimatologi plāno izveidot komercorganizāciju un pārdot pakalpojumus par pašu noteiktu cenu.
	Ideju par komercorganizāciju vēl pilnveido, tāpēc nodibināt to varētu nākamajā gadā, informē Latvijas Anesteziologu un reanimatologu asociācijas vadītāja Antoņina Sondore. Organizācijā apvienosies ārsti, kuri izteiks šādu vēlmi.
	Ja slimnīca nevarēs nodrošināt anesteziologa pakalpojumus vai slimnīcas sniegtais pakalpojums cilvēku neapmierinās, viņš varēs vērsties komercorganizācijā, kura ar ārstu nodrošinās jebkurā Latvijas vietā jebkurā laikā. 
	Iespējamās pakalpojumu cenas vēl nav noteiktas, taču tās būšot samērīgas, sola asociācija. Komercstruktūras mērķis neesot pelnīt, bet atrisināt domstarpības, kad slimnīcas ir monopola situācijā, nosakot, cik daudz un par kādu atalgojumu jāstrādā. Ja anesteziologs ar to nav mierā, viņa vienīgā iespēja ir aiziet no darba vai slēgt līgumus ar privātklīnikām, taču tādu neesot daudz. 
	A. Sondore informēja, ka darbu pilnā apjomā Rīgā ir atsākusi tikai slimnīca Gaiļezers, Rīgas 1. slimnīca, Paula Stradiņa slimnīca un ar pirmdienu - arī slimnīca Linezers. Latvijas rajonos anesteziologi akciju pārtraukuši Jēkabpils, Rēzeknes, Valmieras, Siguldas, Tukuma un Ventspils slimnīcā. Nevienā no šīm slimnīcām anesteziologi nesaņems 500 latu uz rokas, kā tika nolemts asociācijas pilnsapulcē pirms akcijas sākšanas 1. novembrī, taču mediķi ir vienojušies par kompromisa algām. 
	Piemēram, P. Stradiņa slimnīcā anesteziologi saņems 400 latu uz rokas, Gaiļezera, Linezera un Siguldas slimnīcā - 400 latu pirms nodokļu nomaksas, Ventspilī - 450 latu pirms nodokļu nomaksas. Līdz šim anesteziologi saņēma aptuveni 290 latu pirms nodokļu nomaksas. Anesteziologi gatavi akciju arī atsākt, ja situācija neuzlabosies.
Zviedriem nepatīk Latvijas celtnieki
Sandra Veinberga,  NRA  11/22/04     Latvijas valdības reakcija uz latviešu būvfirmas Zviedrijas filiāles L&P Baltic Bygg AB konfliktu ar zviedru celtnieku arodbiedrību satraukusi zviedru sabiedrību. 
	Mediji vakar un aizvakar informēja, ka "latvieši rausta zviedrus aiz ausīm" (Dagens Nyheter), uzsverot, ka "Latvija protestē pret notikušo" (Sveriges Television) un "pieņem izaicinājumu uz kauju" (Sveriges Radio, Ekot). Latvijas puse saskatot zviedru arodbiedrības konfliktā latviešu uzņēmuma diskriminējošu rīcību, kas runā pretī ES tiesiskajām normām. 
	Latviešu celtniekiem "esot jau parakstīts kolektīvais līgums Latvijā". Turpretī Zviedrijas darba tirgus ministrs, sociāldemokrāts Hans Karlsons iebilst pret šo argumentu un paziņo, ka "viss notiek atbilstoši Zviedrijas likumiem". "Apšaubīt zviedru arodbiedrības tiesības pieprasīt kolektīvo līgumu ir pilnīgi nepamatotas," ministrs uzsvēra ziņu dienesta intervijā Zviedrijas televīzijā. Starp citu Zviedrijas ministrs nedēļas nogalē aktīvi piedalījās vairākās intervijās saistībā ar Latvijas celtnieku tēmu. Intervijā TV 4 ziņu izlaidumam viņš sestdien uzsvēra, ka "darba tirgū iestāsies haoss, ja katrs tajā varēs rīkoties pēc saviem ieskatiem".
	Zviedru mediji informē, ka latviešu celtniecības firma saviem strādniekiem maksājot 80 Zviedrijas kronu par nostrādātu darba stundu (apm. 5,7 latus), taču zviedru arodbiedrība pieprasa 145 SEK (apm. 10,3 latus) par stundu (Sveriges Radio, Ekot).
	Piemēram, zviedru viesnīcu un restorānu darbinieku arodbiedrība savā interneta mājas lapā aicina visas ziemeļvalstu solidārās arodbiedrības aizstāvēt "mūsu kolektīvā līguma modeli aktuālajā ES pakalpojumu direktīvas izstrādē". Šāds lēmums esot bijis pieņemts jau skandināvu arodbiedrību kongresā, un tagad tiek turpināts pieprasīt, lai "mūsu arodbiedrību intereses tiek ņemtas vērā arī tad, ja tās ir pretrunā Eirokomisijas un Eiroparlamenta nostājai". 
	"ES direktīva tās pašreizējā noformējumā ir drauds ziemeļvalstu modelim," teikts uzsaukumā, uzsverot, ka "ziemeļvalstu aizsargātā sistēma ar ļoti stiprām arodbiedrībām un to spēju regulēt darba tirgu ar kolektīvo līgumu palīdzību, tagad tiek apdraudēta savos pamatos. Ja direktīva ES tiks pieņemta tādā izteiksmē kā tā ir formulēta pašlaik, tad tā būtiski pārmainīs un pasliktinās darba iespējas pakalpojumu jomā. Uzņēmumi no zemo cenu valstīm varēs ierasties un izkonkurēt citas valstis, pateicoties cenu dempingam, un tieši tāpēc šī direktīva ir liels risks valstīm ar spēcīgām arodbiedrībām, augstām cenām un algām." 
	Direktīva iznīcināšot arodbiedrību spēku un neatļaušot attīsties ziemeļvalstīm raksturīgajam spēcīgajam arodbiedrību sektoram arī jaunajās Eiropas Savienības dalībvalstīs. To skaitā arī Latvijā un Igaunijā. Tāpēc arī šī zviedru arodbiedrība ir sākusi blokādi pret kādu igauņu uzņēmumu, kas apkalpo kalnu slēpošanas centru Gesundā. Zviedrijas industrijas ministrs Tomass Ustrūzs šonedēļ Briselē centīšoties panākt "savas pozīcijas nostiprināšanos ES līmenī".
	Zviedru mediji pretēji politiķu nostājai izturas pret notikušo daudz analītiskāk, un tāpēc arī Dagens Nyheter svētdienas ievadraksts bija greznots ar virsrakstu Atvērsim vārtus tiem, kas vēlas pie mums strādāt, analizējot nevis konkrēto latviešu būvfirmas konfliktu ar zviedru arodbiedrību, bet gan plašāk apskatot "mūsu negatīvo attieksmi pret ārzemniekiem darba tirgū, uztverot tos kā problēmu, nevis ieguvumu" un atzīstot, ka "visa mūsu labklājība līdz šim ir celta, pateicoties ieceļotāju strādīgumam".
Māras banku nopērk somi
Rolands Pētersons,  NRA  11/23/04     Somijas Sampo Bank tuvāko gadu laikā grib iekļūt Latvijas banku topa virsotnē.
	Jaunā laika atbalstītāja Viļa Vītola ģimenei piederējusī Māras banka ir pārdota Somijas koncernam Sampo Group. 
	"Pēc pārņemšanas Sampo Group būs bankas visās trīs Baltijas valstīs. Paplašinoties strauji augošajā Latvijas banku tirgū, Sampo Group stiprinās savas pozīcijas Latvijā, kur tai jau pieder risku un dzīvības apdrošināšanas kompānijas," teikts Sampo paziņojumā. 
	Somu koncernā ietilpstošās centrālās struktūras - Sampo Bank - valdes loceklis un tikko ieceltais Māras bankas padomes priekšsēdētājs Georgs Šubigers vakar paziņoja, ka vēlas 3-5 gadu laikā izveidot Māras banku par vienu no lielākajām universālajām bankām Latvijā. Kopumā Baltijas valstīs Sampo Bank vēloties kļūt par vienu no trim lielākajām bankām, kas nodarbojas ar vietējo biznesu, un par lielāko banku, kas piedāvā bankas pamatpakalpojumus un ilgtermiņa uzkrājuma produktus privātpersonām un korporatīvajiem klientiem. 
	Līdz šim Māras bankai nebija īpaši būtiska loma Latvijas banku sektorā - pēc aktīvu apjoma ar 28 miljoniem latu tā ieņēma 22. vietu no 23 valstī strādājošajām bankām, bet pēc izsniegto kredītu apjoma - 14. vietu ar 23 miljoniem latu, liecina Latvijas Komercbanku asociācijas dati uz šāgada 30. septembri. Tiesa gan, Māras banka ir specializējusies iedzīvotāju vidū bezmaz populārākajā komercbanku pakalpojumu jomā - hipotekārajā kreditēšanā, ko varētu uzskatīt par visstraujāk augošo banku pakalpojumu Latvijā. 
	Sampo cer attīstīt Māras banku, lai to no specializētas hipotēku bankas izveidotu par vienu no vadošajām Latvijas universālajām bankām, uzsvēra G. Šubigers. Māras banka, pēc viņa domām, varētu kļūt par "izvēli numur viens" Latvijas privātpersonām hipotekāro aizdevumu, ikdienas banku pakalpojumu - norēķinu, maksājumu karšu, kā arī ilgtermiņa noguldījumu jomā. Lai 3-5 gadu laikā Māras banka kļūtu par vienu no vadošajām bankām Latvijā, tikšot uzlabots klientu apkalpošanas līmenis, izstrādāti jauni pakalpojumi, piemēram, internetbanka, kā arī nepieciešamības gadījumā atvērtas filiāles un norēķinu grupas. 
	Šobrīd Māras bankas tirgus daļa Latvijā ir tikai 0,5%. Tieši bankas nelielie apmēri un vēlme nodrošināt tās attīstību bijuši galvenie iemesli, kāpēc tā pārdota Sampo, aģentūrai LETA atzina viens no bankas bijušajiem akcionāriem, līdzšinējais tās prezidents Nikolajs Sigurds Bulmanis. Māras banka līdz šim bijusi ģimenes uzņēmums, kas piederējis četriem akcionāriem, tāpēc nav bijušas iespējas banku attīstīt. Māras banku vēlējušies iegādāties vairāki pretendenti, bet Sampo piedāvājums bijis visatbilstošākais, jo Somijas banka piekritusi vairākiem līdzšinējo Latvijas bankas akcionāru noteikumiem. Pagaidām tiks arī saglabāts līdzšinējais Māras bankas zīmols, bet pēc Finanšu un kapitāla tirgus komisijas atļaujas būtiskas līdzdalības iegūšanai bankā pakāpeniski zīmols tikšot mainīts. G. Šubigers gan pagaidām nevarēja pateikt, kāds turpmāk būs šīs Latvijas kredītiestādes nosaukums. 
	Latvijas Komercbanku asociācijas prezidents Teodors Tverijons Neatkarīgajai uzsvēra, ka Sampo interese par kādas bankas atvēršanu Latvijā bijusi jau iepriekš. Pēc viņa domām, veids, kādā tas noticis - proti, pārpērkot Latvijā jau strādājošu banku - apliecina, ka nekāda Eiropas Savienību banku ienākšana šajā tirgū no nulles pozīcijām nav gaidāma. Interese ir no mūsu nosacītajām kaimiņvalstīm - Zviedrijas, Somijas -, bet arī tā pamatā balstās uz ieiešanu jau nostabilizētās pozīcijās tirgū, kaut vai tās būtu Latvijas komercbanku listes apakšgalā. 
Skandināvu bankas Latvijā*	
Aktīvi	Izsniegtie 
kredīti	
Hansabanka	1208	861	
Unibanka	1108	878	
Nordea Bank	317	281	
* 30.09.2004., miljonos latu

Izglītībā, zinātnē, kultūrā…

Dievaines
Anda Busevica,  NRA  11/20/04     Iespējams, veļu pieminēšana (šis laiks saukts arī par dievainēm) ir vienīgais, dabiskā veidā izdzīvojušais latviešu rits. Latgalē veļu aicināšana uzpotēta jezuītu nestajai psalmu dziedāšanas tradīcijai: no baznīcas pārņemts tradicionālajā daudzbalsībā dziedamo dziesmu saturs, taču no tēvu tēviem mantota tradīcija mirušos saukt vārdā, kā arī bagātīgi klātais galds. Vidzeme savukārt ir svecīšu vakaru un kapusvētku tradīciju, uz kuriem patiesi sabrauc visa dzimta, kopēja.
	Pilsētās iecienītais Helovīna ķekatnieku ļembasts, tiesa, arī ir veids, kā jaunajiem mācīt veļu laikā gluži taustāmi sajūtamo bijušā un esošā saaušanos lielākā laika skaitīšanas vienībā. Tai pašā laikā Rīgas ielās svinētajā Helovīnā iztrūkst paša galvenā, un tā ir - nāve. Tā jau nav Helovīna tradīcijas vaina, kas importējot daudz ko zaudējusi no sākotnējā rituāla nozīmes, paturot ikvienam saprotamo - jautrības un šausmu garšu. Tā ir mūsdienu kultūras iezīme, kurā dzīves taktsmēra - nāves - pieminēšana ikdienas valodā ir tabu, aizstāts ar helovīnisku šausmu un jautrības sajaukumu. Atšķirībā no Jāņiem, kad var nopirkt pat Jāņa šašliku, vārds kapi no tirgotāju leksikas šķiet izravēts ar saknēm. Kapu vāzes, bēru dvieļi, zārka segas, kapu soli - vairums šo lietu ir pašdarinātas, veikalu piedāvājumā masveidā ražoto preču nosaukumos asociācijas ar kapiem neatļaujas lielāku vaļību kā kapu sveces. 
	Šosvētdien Lielajos kapos svecīšvakars. Viena no skaistākajām tradīcijām, un, manā izpratnē, šai laikā Rīgas viesnīcām vajadzētu būt vismaz tikpat pilnām kā Jāņu nedēļā jūnijā. Pagājušajā gadā UNESCO Cilvēces mutvārdu un nemateriālās kultūras meistardarbu sarakstā reizē ar mūsu dziesmu svētkiem tika iekļauti arī Meksikas mirušajiem veltītie rituāli, kas ietver ko ļoti līdzīgu latviskajam veļu mielošanas kultam - ģimenes, līdzi ņemot ģitāras, sveces un saldumus, dodas uz dzimtas kapa vietām, lai dziedātu smeldzīgas dziesmas un ar sveču gaismu nakti pārvērstu tumsā. Varbūt nepietiekami esam novērtējuši sev piederošos dārgumus? 
	Sveču un tumsas robežu netveramais mainīgums ir iespēja pieņemt un saprast nāvi, nevis aizslaucīt to ar šausmām vai jautrību. Savukārt atcerēšanās ir kultūras tapšanas stūrakmens, jo dabiski taču ir - aizmirst.
Studentiem problēmas ar kredītu atdošanu
Evija Cera  11/22/04     "Bet viņš teica, ka katru dienu iet uz augstskolu," neviltots bijis kādas Rēzeknes iedzīvotājas pārsteigums, saņemot dēlam adresētu brīdinājumu par studiju kredīta atmaksu. Izrādās, puisis no mātes slēpis faktu, ka ir atskaitīts no studijām.
	Tieši tiem kredītu ņēmējiem, kas studijas pārtrauc, visbiežāk rodas problēmas ar aizdevuma atmaksu, Neatkarīgajai atzīst Studiju fonda (SF) direktors Jānis Ķirsons. "Ja cilvēks mācās un pabeidz augstskolu, nav bijis gadījumu, ka vispār neatmaksā kredītu. Lēnāk vai raitāk, bet tas notiek. Ļaunāk ir, ja pamet studijas." Viņš aicina studentus pirms kredītu ņemšanas apzināties, ka tas ir aizdevums, nevis stipendija vai dāvinājums, un šīs finansiālās saistības, studijas beidzot vai tās pārtraucot, ir jānokārto.
	Pagājušajā gadā SF iesniedza tiesā piecas prasības par valsts galvoto studiju kredītu piedziņu. Pirms tam divus gadus ar nemaksātājiem notikusi sarakste - sūtīti atgādinājumi, brīdinājumi, bet tas nav līdzējis, stāsta J. Ķirsons. Visi nemaksātāji studijas bija pārtraukuši, un kredītu atmaksa viņiem bija jāsāk trīs mēnešu laikā pēc atskaitīšanas no augstskolas. Trīs no viņiem parādsaistības nokārtojuši tiesas procesa sākumā, vienu lietu tiesa ir izskatījusi, un darbu sākuši tiesu izpildītāji, bet vēl viena lieta gaida savu izskatīšanu. Visas šīs lietas ir par SF līdz 2001. gadam izsniegtajiem kredītiem no valsts budžeta līdzekļiem. Šogad tiesā iesniegtas trīs lietas, bet visiem kavētājiem izsūtīti brīdinājumi. "Ceru, ka ar tiem pietiks," nosaka J. Ķirsons.
	Sākot kreditēšanu, bijušas lielākas bažas par iespējamiem nemaksātājiem, taču kopumā studenti ir apzinīgi. Kad tiek izsūtīti atgādinājumi, kad brīdinājumus par saistību nokārtošanu saņem galvotājs, kas bieži vien ir viens no jauniešu vecākiem, maksājums parasti tiek veikts. 167 kredītņēmējiem (2,2% no visiem, kuriem kredītu izsniedzis SF) parāds pārsniedzis 100 latu, un viņi nav maksājuši vairāk nekā sešus mēnešus. Banku melnajā sarakstā, kas atbilstoši MK noteikumiem par kredītu saņemšanu, atmaksāšanu un dzēšanu tiek publicēts SF mājaslapā, oktobra vidū bija atrodami 83 parādnieki, kuri pēdējo sešu mēnešu laikā nav veikuši maksājumus. 
	Ja kredīta ņēmējs sešu mēnešu laikā nav veicis regulārus kredīta pamatsummas un procentu maksājumus, banka saskaņā ar aizdevuma līguma noteikumiem pieprasa uzreiz atmaksāt visu kredīta summu kopā ar nesamaksātajiem procentiem un līgumsodu. Ja students kredītu neatmaksā, banka vēršas pie studenta galvotājiem.
	Uzrunājot vairākus bijušos studentus, kuriem ir problēmas ar kredītu atmaksu, Neatkarīgā saskārās ar nevēlēšanos atklāt ne vārdu, ne augstskolu, ne arī iemeslu, kādēļ nauda netiek atdota. Kāds puisis, kurš kredītu ņēmis pirms astoņiem gadiem, atzina, ka jau tad zinājis, ka naudu neatdos. Lai iegūtu aizdevumu, nav vajadzējis nekādu garantiju, tikai - aizpildīt pieteikumu. Katru gadu no bankas viņš saņemot "draudu vēstuli", bijis pat uz pārrunām, kuru laikā sastādīts kredīta atmaksas grafiks, tomēr viņš to neievēro. Jaunietis uzskata, ka problēmas ar kredītu atmaksu ir lielākajai daļai augstskolu absolventu.
	"Kredīts studentam ir liels atbalsts, bet ir jārēķinās, ka tas būs jāatmaksā," vēlreiz uzsver J. Ķirsons. Kredītu jāsāk atmaksāt gadu pēc diploma saņemšanas, bet to var darīt arī agrāk, samazinot procentu maksājumu. Zaiga maģistrantūrā studēja Latvijas Universitātes Vides zinību un pārvaldības institūtā un kredītu - 780 latu - ņēma 2001. gadā, noslēdzot līgumu Hansabankā. Sākotnējā līguma summa bijusi līdz 1560 latiem, taču otrajā studiju gadā viņa ierotēja budžeta grupā. Kredītu atmaksāt atbilstoši bankas izstrādātajam grafikam viņa sāka gadu pēc studiju pabeigšanas. Viņai pašai būs jāsamaksā tikai procenti no ņemtā kredīta (apmēram 100 latu), jo, tā kā Zaiga strādā valsts iestādē, viņa rakstīja iesniegumu Kredītu dzēšanas komisijai, kas pieņēma lēmumu kredītu dzēst. Katru gadu viņai jāiesniedz izziņa, ka joprojām strādā valsts iestādē. 
Izstādes
Ilze Zveja,  NRA  11/23/04
- Latvijas Dabas muzejā 24. novembrī atklās ķirbjaugu un dārzeņu izstādi Ķirbis jūsu veselībai. Dārzkopji no visas Latvijas piedāvās aplūkot vairāk nekā 50 šķirņu ķirbjus, dažādus dārzeņus, arī ķirbju floristiku. Par ķirbjaugu ārstnieciskajām īpašībām varēs uzzināt lekcijās izstādes laikā.
- Galerijā Māksla XO no 25. novembra - Imanta Vecozola personālizstāde Skats ikdienā. Gleznās mākslinieks attēlo ikdienišķo - vai tas būtu mazpilsētiņas nomales skats, zaru kaudze pie šķūnīša vai biezpiena ritulis. It kā necilas lietas, kuras gleznojot māksliniekam būtiska niansēta krāsu attiecība, gaisma un materialitāte.
- Mencendorfa namā 25. novembrī atklās izstādi Spēles un rotaļas cauri gadusimtiem. Eksponāti no Latvijas muzejiem, arī privātkolekcijām liecinās par spēļu attīstību. Senākās mantiņas piedāvā Turaidas muzejs, rūcenīšus pat no 12. gadsimta, arī gadsimtiem vecas slidas un ķegļu kauliņus. Pēc etnogrāfiskiem materiāliem veidotās Jāņa Kušķa galda spēles, bet neiztikt bez šodienas - datorspēlēm.
- Klasiskās mākslas galerijā Antonija no 25. novembra skatāma Jāņa Jaunsudrabiņa (1877-1962) un Voldemāra Irbes (1893-1944) gleznu izstāde. Izstādē būs aplūkojami abu mākslinieku darbi, kas tapuši līdz 1930. gadam.
- Dekoratīvi lietišķās mākslas muzejā 26. novembrī atklās tekstilmākslinieces Aijas Baumanes personālizstādi Upe. Pēc mākslinieces domām, upes asociatīvā tēla daudzpusība visspilgtāk raksturo viņas radošo būtību - kustību, pašattīrīšanos, jaunu ceļu meklējumus. Apskatāmi mākslinieces pēdējo gadu darbi, galvenokārt krāsziedā niansētie un gaišie zīda apgleznojumi un batikas.
- Galerijā Carousell 26. novembrī atklās Agras Rītiņas personālizstādi ...uz zemes. Jaunā gleznotāja šogad beigusi Mākslas akadēmijas glezniecības nodaļu (pie prof. Kaspara Zariņa) ar maģistra grādu mākslā. Viņas abstraktais gleznieciskais stils uzrunā izkoptā formas un krāsas salikumā: lokāli, dzīvi krāsu laukumi, kas iegūst pilnskanību ar trauslu ornamentu salīdzināmā līniju siluetā.
- Kuldīgas novada muzejā skatāmas vairākas jaunas izstādes: Tautsaimniecības attīstība Kuldīgas novadā 20. gadsimta 20.-40. gados veidota no krājuma materiāliem un atspoguļo tā laika tautsaimniecības tendences novadā. Annas Eltermanes tekstilijās ieausta folkloras un dabas vienotība. Jāņa Vītiņa aerofotogrāfijās Latvijas zemes raksti Latvija skatīta no putna lidojuma. Aplūkojamas austas segas, galdauti, un citi lietišķās mākslas priekšmeti, ko darinājuši TLMS Varavīksne dalībnieki.
- Stikla mākslas galerijā un studijā Artelis skatāma izstāde Mīlestības 3 stūris. Trīsstūri veido Baltijas valstu mūsdienu keramikas kopīga izstāde, kurā piedalās darbnīcas Asuurkeraamika (Tallina), Remigijus & Co (Kauņa), studija Artelis. (Rīga). Baltiešu mūsdienu keramikas izstāde notiek Latvijas Mākslas akadēmijas keramikas nodaļas 80 gadu jubilejas ietvaros.
Nenoliedz izglītības reformas 
ietekmi uz izglītības kvalitāti
LETA  11/24/04     Izglītības reformas īstenošanas gaitā nav īpašu problēmu ar mācību programmu īstenošanu, taču nevar apgalvot, ka tās rezultātā nepazemināsies izglītības kvalitāte. 
	To Saeimas Sabiedrības integrācijas apakškomisijas sēdē atzina Izglītības valsts inspekcijas (IVI) vadītāja vietniece Valda Puiše, informējot deputātus par izglītības reformas ieviešanas gaitu. 
	No 27.septembra līdz 27.oktobrim IVI izlases kārtībā veica izglītības iestāžu, kuras īsteno vispārējās vidējās izglītības mazākumtautības programmas, darbības atbilstības pārbaudi. 
	Atbilstoši IVI rīcībā esošajai operatīvajai informācijai, šajā mācību gadā vispārējās vidējās izglītības mazākumtautību programmas īsteno 133 vidējās izglītības iestādes. 
	Inspektori veica pārbaudi 78 jeb 59% no minētajām izglītības iestādēm. Rīgā un lielajās pilsētās galvenokārt tika pārbaudītas tās izglītības iestādes, kurās iepriekšējā mācību gadā izglītības iestāžu vadītāji uzrādīja vai inspektori konstatēja problēmas, gatavojoties Izglītības likuma prasību izpildes uzsākšanai no šā gada 1.septembra. 
	61 izglītības iestādē pasākumi Izglītības likuma izpildei un darba pilnveidošanai ieplānoti adekvāti, 14 izglītības iestādēs - tikai daļēji, bet darbs neatbilstoši plānots Rīgas Lomonosova Krievu vidusskolā, Rīgas 71.vidusskolā un Rīgas 34.vidusskolā. 
	Par izglītības programmas īstenošanu bez licences administratīvi sodīta Rīgas Šampētera vidusskolas direktore Maruta Šimanska. 
	Ar atšķirīgām sekmēm risināts jautājums par pedagogu valsts valodas zināšanu pilnveidošanu. Pārbaudītajās skolās no 275 pedagogiem, kuriem iepriekšējā mācību gadā bija konstatēta nepieciešamība papildināt valsts valodas zināšanas, kursus apmeklējis 241 pedagogs. 
	Vērtējot skolotāju valsts valodas prasmi, no 753 skolotājiem, kuri mācību priekšmetus 10.klasēs māca valsts valodā, latviešu valoda kā dzimtā valoda ir 197 jeb 26,2% skolotājiem, teicama un laba latviešu valodas prasmes ir 411 jeb 54,6% skolotāju, pietiekamas valsts valodas prasmes, lai mācītu priekšmetu valsts valodā, ir 141 jeb 18,7% skolotāju. 
	Divu Liepājas 12.vidusskolas skolotāju, viena Liepājas vakara vidusskolas un viena Lielupes vidusskolas skolotāja valsts valodas prasme IVI inspektoriem radījusi šaubas. Kaut arī šiem skolotājiem ir apliecības par valsts valodas prasmes atbilstošu līmeni, šo skolotāju valsts valodas prasmes izvērtēšanai tiks pieaicināti valsts valodas inspektori. 
	No vidusskolu 10.-12.klasēs nepieciešamajām 41 430 mācību grāmatām, kuras izglītības iestādes uzrādīja iepriekšējā mācību gada beigās, iegādātas ir 28 436. Atsevišķas skolas visas nepieciešamās grāmatas vēl nav iegādājušās. 
	Analizējot skolēnu mācību sasniegumus valsts valodas eksāmenos, konstatēts, ka 9.klases noslēguma valsts valodas eksāmenos 23% pārbaudīto izglītības iestāžu uzrāda progresu, 57% skolu uzrāda stabilus rezultātus, bet regress vērojams 18% jeb 17 skolu absolventu valsts valodas zināšanās. 
	12.klasēs 25% vidusskolu absolventu valsts valodas zināšanu rezultāti ir progresējuši, 66% skolu - saglabājušies stabili, bet 9% jeb astoņās skolās - pazeminājušies. Tomēr jāņem vērā, ka rezultāti nav pilnīgi, jo 12.klasēs ir ļoti liels no eksāmeniem atbrīvoto skolēnu skaits. 
	Būtiskākās konstatētās problēmas ir atšķirības pamatskolā un 10.klasē mācīto priekšmetu skaitam valsts valodā, kas nenodrošina pēctecību un apgrūtina mācības, piemēram, pamatskolā mūzika mācīta krievu, bet vidusskolā tā jāmācās latviešu valodā. 
	Atsevišķos mācību priekšmetos, piemēram, vēsturē, ķīmijā, biznesa ekonomiskajos pamatos, izklāsts mācību grāmatās ir pārāk sarežģīts, grūti saprotams. Tas rada papildu grūtības mācību priekšmetu apgūšanai valsts valodā. 
	Visās izglītības iestādēs tiek uzsvērts, ka mācību saturs vēsturē ir pārslogots. 
	Inspektori uzskata, ka pilnībā nav nodrošināta mācību metodiskā bāze - trūkst darba burtnīcu, metodisko materiālu. Tāpat kavējas mācību grāmatu izdošana bioloģijā 10.klasei, kā rezultātā skolotājs ir spiests izmantot vecās redakcijas mācību grāmatu, kura paredzēta latviešu mācībvalodas skolai un kura neatbilst mācību programmai un izglītības standartam. 
	Pārbaudēs konstatēts, ka regulāri notiek intensīva ar štābu saistītu personu aģitācija pret izglītības reformu, piemēram, Jūrmalas pilsētas Mežmalas vidusskolā, Jelgavas 6.vidusskolā un Jelgavas 5.vidusskolā. 
	IVI iesniegusi priekšlikumus Izglītības un zinātnes ministrijai, izglītības iestāžu direktoriem, dibinātājiem un izglītības pārvaldēm, lai risinātu ar mazākumtautību skolām saistītās problēmas.