K a s   j a u n s	
Nr. 332:   2004.g. 22. - 28. janvāris 	
L a t v i j ā ?	

Finanšu ministri iebilst 
Eiropas komisijai budžeta deficītu jautājumā
NRA  01/22/04	Pirmdienas vakarā notikušajā ES finanšu ministru sanāksmē kā pirmais tika izskatīts jautājums par Eiropas komisijas pretrunīgo lēmumu uzsākt tiesvedību, lai panāktu sankciju ieviešanu pret Vāciju un Franciju, kas jau vairākus gadus pārkāpj Eiropas stabilitātes pakta noteikumus, kuri paredz valsts budžeta deficītu ne lielāku kā 3% no iekšzemes kopprodukta (IKP). Gan Vācijā, gan Francijā budžeta deficīts pārsniedz šos kritērijus.
	Atbilstoši Eiropas stabilitātes paktam, pret tā kritēriju pārkāpējiem jānosaka ekonomiskās sankcijas. Proti, jānosaka lielas soda naudas, kuras vainīgajām valstīm jāiemaksā ES budžetā. Pērnā gada 25. novembrī ES finanšu ministru padome šo soda sankciju ieviešanu apturēja. Jāpiebilst, ka toreiz Eiropas prese lielā vienprātībā nosodīja šo ministru lēmumu, uzskatot, ka tas iedragā ES pieņemto lēmumu prestižu. Eiropas komisija nepiekrītot tādai pašu pieņemtu noteikumu neievērošanai, pagājušā nedēļā vērsās Eiropas tiesā, lai apstrīdētu finanšu ministru 25. novembra lēmumu. 
	Taču šis lēmums izraisīja lielu satraukumu Eiropas finanšu ministru padomē. Kā izteicās Austrijas finanšu ministrs Karls Heincs Grasers, "daudzi no mums vienkārši nesaprot, kāpēc bija vajadzīgs šāds Eirokomisijas lēmums. Pat ja Eirokomisija uzvarēs tiesas procesu, no tā nekas praksē nemainīsies. Savukārt, ja zaudēs, tad tas būs bīstams signāls tam, ka var pakta nosacījumus nepildīt".
	Lietas būtība ir tāda - lai sankcijas ieviestu, nepieciešama sarežģīta un ilgstoša procedūra. Gan Francija, gan Vācija ir apņēmušās 2005. gadā valsts budžeta deficītu samazināt līdz pieļautajām robežām, tas ir 3% no IKP. Tādējādi, pat ja sankcijas galu galā tiktu ieviestas, brīdī, kad sankcijām jāstājas spēkā, pārkāpumus pieļāvušās valstis varētu jau būt stabilitātes kritērijus ievērojušas un sankcijas ar ES finanšu ministru padomes lēmumu apturētu. Citiem vārdiem, pašreizējās tiesu kolīzijas pārvērstos par nevajadzīgu matu skaldīšanu. 
	Tomēr Eiropas komisijas valūtas politikas komisārs Pedro Solbess uzstāj, ka nedrīkst pieļaut nekādas atlaides no pieņemtajiem stabilitātes kritērijiem un jāsoda valstis, kuras tos pārkāpj neatkarīgi no to svara kopējā ES ekonomikā. Pat vēl vairāk - viņš uzskata, ka sankcijas jāpadara vēl iespaidīgākas, lai nevienam arī turpmāk nerastos vilinājums pārkāpt noteiktos nosacījumus. Viņam piebalso arī Nīderlandes finanšu ministrs Herits Zalms, kas jau agrāk bija viens no tiem finanšu ministru padomes locekļiem, kuri iestājās par sankciju ieviešanu. 
	Viņš ir pilnīgi pārliecināts, ka Eiropas tiesā tiks panākts Eirokomisijai labvēlīgs spriedums un, pat ja reāli sankcijas netiks ieviestas, pārkāpējiem tiks dota laba mācība.	
Zemnieki viļas Eiropas Savienībā 
NRA  01/22/04      Latvijas zemnieki Eiropas Savienībā (ES) vīlās jau tad, kad viņi uzzināja, ka jauno dalībvalstu zemnieki pirmajā iestāšanās gadā no ES budžeta tiešajos maksājumos saņems tikai ceturto daļu no tā, ko saņem vecās ES dalībvalsts lauksaimnieki. 
	Tagad zemniekus, iespējams, gaida jauna vilšanās, proti, tiešie maksājumi par vienu hektāru pēc Latvijas iestāšanās ES var būt pat vēl mazāki, nekā pērn tika saņemts no nacionālajām subsīdijām. Nav arī zināms, kad zemnieki varēs sākt iesniegt pieteikumus lauku attīstības plāna un vienotā programmdokumenta lauksaimniecības atbalsta pasākumiem.
	Latvijas Zemnieku saeimas pārstāvis Valters Bruss vakar sašutis klāstīja, ka Latvijas zemnieki tiešajos maksājumos saņems par trešdaļu mazāk nekā Lietuvas zemnieki par vienu hektāru. Eiropas Komisija, aprēķinot tiešo maksājumu lielumu Latvijas lauksaimniecībai, vadījās no diviem skaitļiem - vidējās ražas un lauksaimniecībā izmantojamās zemes platības. Latvijas delegācijai izdevās pierādīt, ka apsaimniekojam 800 000 hektārus. Par šo hektāru daudzumu arī tika veikti aprēķini tiešo maksājumu kopējam apjomam. Taču aptuveni pirms mēneša no Briseles atnāca ziņa, ka tiešie maksājumi ir jāsadala uz aptuveni 1 400 000 hektāriem. "Pēc aptuvenām aplēsēm, tas nozīmē, ka tiešajos maksājumos par hektāru varēs saņemt labi ja 13 latus," Neatkarīgajai pieļāva V. Bruss. Pērn no nacionālām subsīdijām zemnieki tiešajos maksājumos saņēma 16 latus.
	Zemkopības ministrs Mārtiņš Roze uzskata, ka arī paši lauksaimnieki esot vainīgi pie tā, ka ES ir atvēlējusi tik nelielas tiešās subsīdijas Latvijai, jo, kad pirms sešiem gadiem Zemkopības ministrija mudināja deklarēt sējumus, visi to neizdarīja. Rezultātā Latvijas delegācija sarunās ar ES nevarēja pierādīt, ka īstenībā tiek apsaimniekotas lielākas platības nekā tās, kas bija uzrādītas statistikas datos. To, cik lielu atbalstu Latvijas zemnieki saņems par vienu hektāru, šobrīd pilnīgi precīzi pateikt nevar neviens. Pēdējā gada laikā minējumi ir svārstījušies no 16 latiem līdz vairāk nekā 50 latiem par hektāru.
	V. Bruss vērsa uzmanību uz vēl vienu svarīgu aspektu, proti, ES atbalsta saņemšanai zemniekiem vajadzēja reģistrēties. Pēc viņa teiktā, diezin vai visu 1 400 000 hektāru īpašnieki to ir izdarījuši. Tā kā nauda tiks izmaksāta tikai par reģistrētām platībām, tad daļu no tik grūti un sūri izcīnītajiem tiešajiem maksājumiem no ES, Latvija vispār neredzēs. Tā paliks ES kasē, pieļāva V. Bruss.
	Zemnieki ir nobažījušies, ka šobrīd nav arī zināms, kad varēs sākt iesniegt pieteikumus ES atbalsta pasākumiem, jo, kā zināms, pēc 1. maija, kad Latvija kļūs oficiāla ES dalībvalsts, SAPARD programmai pieteikumus vairs iesniegt nevarēs. Kavēšanās iemesls - joprojām nav akreditēts Lauku atbalsta dienests.
SAPARD līdzekļi nav cēluši lauku labklājību 
NRA  01/22/04     Institucionālās attīstības ziņā SAPARD programma bijusi samērā veiksmīga, tomēr ir pamats uzskatīt, ka tā nav devusi pietiekamu pieredzi programmas īstenošanai vietējā un reģionālā līmenī, lai sagatavotu vadību un lauku sabiedrību nākotnes lauku attīstības pasākumu veikšanai, atzīts SAPARD programmas starpnovērtējuma ziņojumā.
	Starpnovērtējuma sagatavošanai Zemkopības ministrija noslēdza līgumu ar starptautisku kompāniju Halcrow Group Limited. Tajā līdzās atzinīgiem vārdiem par SAPARD programmas realizāciju izskanēja arī visai skarba kritika, kas pamatā balstīta uz programmas līdzekļu saņēmēju aptaujām. Eksperti uzskata, ka SAPARD programmas īstenošanas gaitā atklātie trūkumi var atkārtoties arī nākotnē - proti, pēc 1. maija, kad Latvija sāks saņemt Eiropas Savienības tiešo atbalstu un struktūrfondu līdzekļus lauku attīstībai. 
	Pēc ziņojuma autoru domām, galvenās problēmas SAPARD pretendentiem, aizpildot pieteikumus, sagādā lielais iesniedzamo dokumentu daudzums, biežās izmaiņas instrukcijās, kā arī grūtības iegūt papildu dokumentus un problēmas, kas saistītas ar konkursa procedūru. Savukārt pieteikumu izvērtēšanā kā nozīmīgākās grūtības ir minēts pārāk ilgais izvērtēšanas periods un tas, ka pārāk ilgs un pārāk liels uzsvars tiek likts uz maznozīmīgu kļūdu novēršanu, kamēr pietiekami netiek analizēta biznesa idejas dzīvotspēja. Turklāt ekonomiskās dzīvotspējas formula (līdz 2003. gada augustam) izslēdza no pretendentu loka uzņēmējus, kas iepriekšējo gadu pabeidza ar zaudējumiem, neņemot vērā ne to iemeslus, ne apjomu, ne arī to, ka tika dzēstas kredītsaistības.
	Ziņojumā teikts, ka SAPARD plāns nav bijis korekti sakārtots, respektīvi, tas nav koncentrējies uz aktivitātēm, kas paredzētas SAPARD programmā, kā iemeslu šim secinājumam minot faktu, ka tikai piecas no desmit SAPARD plānā noteiktajām apakšprogrammām tiek izmantotas.
	Izpētot SAPARD programmas darbību, secināts, ka programma ir orientēta uz konkurētspējīgas lauksaimniecības izveidi, nevis plašāku ekonomikas attīstību lauku rajonos. Šo nelīdzsvarotību vēl vairāk pastiprinājuši finanšu kritēriji, kas bieži diskriminē nelielās zemnieku saimniecības, pārtikas ražotājus un lauku iedzīvotājus, kuri veido lielāko daļu aktīvās sabiedrības lauku apvidos. Stāvokli pasliktina tas, ka viens no galvenajiem atbilstības kritērijiem ir ekonomiskā dzīvotspēja. Tāpēc atbalsts lielākoties nonāk pie lielām, komerciāli veiksmīgām saimniecībām un pārstrādes uzņēmumiem.
	Ziņojuma autori secina, ka pārāk liels uzsvars likts uz lauksaimniecības nozares iekšējo racionalizāciju, tas ir, atsevišķu saimniecību vai pārstrādes uzņēmumu konkurētspējas veicināšanu, nevis lauksaimniecības un pārtikas nozares fundamentālu pārstrukturizāciju.
Komisija atļauj 
EP vēlēšanās kandidēt eksčekistiem 
Diena  01/22/04     Personām, kas bijušas VDK štata darbinieki, vai darbojušās kompartijā pēc 1991.gada 13.janvāra, būs tiesības kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās, trešdien nolēma Juridiskā komisija. Taču par šīm izmaiņām Eiropas Parlamenta vēlēšanu likumā pēc nedēļas vēl jābalso Saeimai. "Vēlēšanu tiesības ir cilvēka pamattiesības, un pēc iestāšanās Eiropas Savienībā un NATO šo personu piedalīšanās vēlēšanās vairs nevar būt valsts demokrātijas apdraudējums," presei sacīja Juridiskās komisijas priekšsēde Solvita Āboltiņa (JL), norādot, ka šāds liegums varētu radīt arī tiesu procesus.
	Par ierobežojumu atcelšanu komisijas sēdē balsoja Jaunā laika, Latvijas Pirmās partijas un Tautas saskaņas partijas deputāti, par to saglabāšanu bija Tautas partijas un TB/LNNK deputāti. Balsojums daļēji atspoguļo arī frakciju iespējamo rīcību Saeimas sēdē. Par ierobežojumu atcelšanu kopā ar TSP varētu būt arī citi no PCTVL ievēlētie deputāti, taču to saglabāšanu atbalsta Zaļo un Zemnieku savienība, Dienai apstiprināja ZZS frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis. Viņaprāt, nav pieņemami pavērt šo ceļu neatkarības pretiniekiem laikā, kad Latvija atceras barikāžu dienas. Vienprātības nav arī JL rindās - Ina Druviete Dienai apstiprināja, ka viņa balsos par to, lai eksčekistiem un kompartijā pēc 1991.gada palikušajiem būtu liegts kandidēt EP vēlēšanās. 
	Aģentūras BNS apkopotā informācija liecina, ka pašlaik ierobežojumu skartie Tatjana Ždanoka (PCTVL) un Jānis Ādamsons (LSDSP) tiesības startēt uz EP noteikti izmantotu, savukārt bijušais LSDSP priekšsēdis Juris Bojārs neizrāda šādu interesi, atzīstot, ka viņš pašlaik nedomājot arī par iespēju kandidēt pašvaldību vai Saeimas vēlēšanās. TP frakcijas priekšsēdis Aigars Kalvītis uzskata, ka līdz ar ierobežojumu svītrošanu EP vēlēšanās nebūs motivācijas tos paredzēt arī pašvaldību un nākamās Saeimas vēlēšanās. "Tas ir plašāk debatējams jautājums un skatāms kontekstā ar komunistiskā totalitārā režīma izvērtējumu," uzskata S.Āboltiņa. Likumprojekts par EP vēlēšanām paredz, ka kandidātiem būs jānorāda, vai viņi nav bijuši VDK darbinieki un darbojušies kompartijā pēc 1991.gada 13.janvāra, kā arī Interfrontē un citās organizācijās, kuru darbība bijusi vērsta pret neatkarību. EP vēlēšanas notiek šā gada 12.jūnijā, bet kandidātu sarakstu iesniegšana sāksies 24.martā un ilgs 14 dienas. 
Gatavojas eiro ieviešanai
Latvijas avīze  01/22/04    Gatavojoties eiro ieviešanai, Latvijas Banka (LB) rīko atklātu ideju konkursu, lai noskaidrotu sabiedrības viedokli par to, kādi varētu būt izteiksmīgākie Latviju raksturojošie simboli vai tēli. Lai arī Latvijas nacionālo valūtu ar laiku aizstās vienotā nauda eiro, mūsu valstij būs iespēja individualizēt arī daļu šā maksājuma līdzekļa monētu. Eiro naudazīmes ir vienādas visā m Eiropas Savienības valstīm, bet katra valsts pati lemj par eiro monētu otrās puses dizainu. LB konkursa dalībniekiem jāatbild: ko mēs, izmantojot monētas, vēlamies pastāstīt par sevi Eiropai un pasaulei, cik sižetu vajadzētu izvēlēties.
Latvijas deputāti EP saņems Saeimas algu 
Diena  01/27/04    ES ārlietu ministri pirmdien noraidīja Eiropas Parlamenta (EP) sagatavoto kompromisu par EP deputātu algām, un tas nozīmē, ka arī nākamajā sasaukumā katra valsts pati maksās saviem deputātiem. Latvijas deputāti EP saņems to pašu algu, ko Saeimas locekļi Latvijā, un pašlaik tā ir trešā zemākā no visām 25 paplašinātās ES valstīm.
	Vairākus gadus gatavotais EP deputātu statūtu projekts paredzēja turpmāk visiem deputātiem no ES budžeta maksāt vienādu summu - 8600 eiro (Ls 5760), bija arī plānoti izdevīgāki nodokļu noteikumi un sociālais nodrošinājums pēc deputātu aiziešanas pensijā. Ja ārlietu ministri statūtus atbalstītu, desmit jaunās dalībvalstis divu nākamo EP sasaukumu laikā varētu izvēlēties - pieņemt jauno kārtību vai saglabāt pašreizējo. 
	Latvija bija starp valstīm, kas projektu atbalstīja, jo, kā pamatoja ārlietu ministre Sandra Kalniete, ar to tiktu likvidēta sistēma, ka par vienu un to pašu darbu dažādi deputāti saņem ļoti atšķirīgu samaksu. Piemēram, deputāts no Itālijas saņems desmit reižu vairāk nekā viņa kolēģis no Latvijas, liecina EP presei sniegtā informācija. Taču statūti netika atbalstīti, jo pret tiem iestājās Vācija, Francija, Austrija un Zviedrija, norādot uz to, ka algas ir pārāk lielas, tās neatbalsta arī vietējie parlamenti un būtu grūti panākt atbalstu sabiedrībā. 
	"Dziļu nožēlu" par ES Padomes lēmumu izteicis EP prezidents Pats Kokss - esot grūti par kaut ko vienoties, ja sarunu partneris maina noteikumus spēles vidū. Viņš norādīja, ka EP piekāpās visos trijos punktos - deputātu neaizskaramībā, pensijas vecumā un nodokļu piemērošanā, kas ES Padomi pērn neapmierināja, taču Padome noraidījusi arī pārstrādāto variantu. 
	Pagaidām nav skaidrs, kad saruna par statūtiem varētu atsākties. Tas atkarīgs no EP, kas spriedīšot par to, kad saņemšot skaidrojumu no Padomes. Taču cita starpā izskanējuši arī izteikumi, ka sarunas nav reāli atsākt agrāk kā pirms 2009.gada EP vēlēšanām. 
	Tomēr papildus algai deputāti no EP budžeta saņem ievērojamas summas par dažādiem ar darbu saistītiem izdevumiem, un tas attieksies arī uz Latvijas deputātiem. Par katru EP pavadīto darbadienu EP loceklis saņem 260 eiro (Ls 176) lielu dienasnaudu. Gandrīz 12 000 eiro mēnesī viņiem pienākas par palīgu algošanu, 3600 eiro (Ls 2400) - par biroja uzturēšanu savā valstī. Parlamentāriešiem tiek apmaksāti 24 biznesa klases lidojumi gadā uz savu valsti un atpakaļ un pēc speciāla izcenojuma kompensēts arī ceļā pavadītais laiks. Viņi arī var saņemt līdz 3500 eiro (Ls 2370) gadā par izdevumiem, pildot darba pienākumus savā valstī. Uz EP rēķina var apmeklēt arī svešvalodu un datorzinību kursus. Par lielāko daļu izdevumu tiek prasīti pārskati.
Rubiks sagatavojis sūdzību 
par referendumu Satversmes tiesai
LETA  01/27/04     Latvijas Sociālistiskā partija (LSP) rīt Satversmes tiesā iesniegs konstitucionālo sūdzību ar prasību atzīt par neleģitīmiem tautas nobalsošanas rezultātus par Latvijas dalību Eiropas Savienībā (ES). 
	LSP priekšsēdētājs Alfrēds Rubiks teica, ka, pēc sociālistu domām, nevar atzīt par leģitīmiem referenduma rezultātus, kurā liegta iespēja piedalīties 22% Latvijas iedzīvotāju jeb nepilsoņiem. Tādu referendumu, pēc Rubika domām, nemaz nedrīkst saukt par tautas nobalsošanu, jo tā ir tikai pilsoņu nobalsošana. 
	LSP līderis pauda pārliecību, ka Satversmē, kāda tā tika pieņemta 1922.gada 15.februārī, jēdziens "tauta" attiecās uz visiem Latvijas iedzīvotājiem. 
	Jau ziņots, ka pērnā gada 20.septembrī tautas nobalsošanā par Latvijas dalību ES piedalījās 1 010 467 Latvijas pilsoņi, no tiem 66,97% balsoja par, 32,26% - pret, bet 0,77% balsošanas zīmju tika atzītas par nederīgām. 
Ierobežo krievu valodu skolās 
Diena  01/23/04     Valdošās partijas ceturtdien ierobežoja iepriekš mazākumtautību vidusskolām solīto iespēju - ļaut dzimtajā valodā mācīt tos 40 % mācību priekšmetu, kuri atbilst skolas kolektīva spējām un vēlmēm. Ar 67 balsīm otrajā lasījumā akceptētie Izglītības likuma grozījumi dzimtajai valodai atvēl vairs tikai ar tautības identitāti un kultūru saistītos priekšmetus. Pretēji kreiso spēku opozīcijai izglītības un zinātnes ministrs Kārlis Šadurskis (JL) uzskata, ka jaunpieņemtā norma nav pretrunā ar valdības akceptēto valodas lietojuma sadalījumu pērnvasar - 40% ietilps humanitāro un sociālo zinātņu priekšmeti.
	"Tīri no juridiskās loģikas izlasot likuma grozījumus, es ar identitāti un kultūru saistītu priekšmetu varu iedomāties tikai vienu - krievu literatūru. Vai arī, piemēram, Krievijas vēsture tagad būs obligātajā stundu plānā?" jaunpieņemtos grozījumus komentēja deputāts Boriss Cilēvičs (TSP). Kreiso spēku opozīcija uzskata: ar šo normu tiek pārvilkta svītra valdības akceptētajam vidusskolu satura dokumentam, kurš popularizēts kā kompromiss valodas lietojumam mazākumtautību vidusskolās.
	Valdība 81.panta kārtībā pērn grozīja Izglītības likumu, svītrojot normu, ka ar 2004.gada 1.septembri valsts un pašvaldību vidusskolas pakāpeniski pāriet uz mācībām tikai valsts valodā. Tā vietā skolās atbilstoši vidējās izglītības satura pamatdokumentam jeb standartam var saglabāt valodas lietojumā proporciju - 60% valsts un 40% mazākumtautību valodā. Izglītības un zinātnes ministrija līdz šim popularizēja, ka katras skolas vadība ir tiesīga pati izvēlēties, kurus priekšmetus atstāt dzimtajai valodai, ņemot vērā savas izglītības programmas, skolotāju resursus, skolēnu spējas.
	K.Šadurskis uzskata, ka jaunā norma pilnībā atbilst standartam, bet priekšmetu ierobežojumu jau pērnvasar valdība nenoteica, jo "pēc tā nebija nekādas vajadzības". Otrajā lasījumā akceptētais nosaka, ka ar 1.septembri 10.klasēs mācības "tiek uzsāktas un īstenotas valsts valodā, izņemot mazākumtautības valodu un citus ar mazākumtautību identitāti un kultūru saistītos priekšmetus atbilstoši valsts vispārējās izglītības standartam". Normas autors ir Izglītības, zinātnes un kultūras komisija. "Ja Saeimas atbildīgā komisija ar šādu likuma normu ir panākusi kompromisu, es to nevaru ietekmēt. Valdošās partijas darbojas koalīcijā," Dienai atzina K.Šadurskis. Valdībā esošie tēvzemieši ir galvenais iniciators patlaban grozāmajiem likuma pārejas noteikumiem.
	Atbildīgās komisijas priekšsēdis Jānis Strazdiņš (ZZS) ir pārliecināts, ka jaunā norma attiecībā uz priekšmetu izvēli pēc apmācības valodas vispār neko nemaina. "Atstājiet to skolotāju ziņā, kas ir un kas nav ar identitāti saistīts," viņš sacīja žurnālistiem un solīja līdz trešajam lasījumam normu precizēt. Savukārt deputāts Valērijs Agešins (TSP) domā - ar šo soli K.Šadurskis pierādījis, ka ir liekuļojis gan Latvijas sabiedrībai, gan starptautiskajām organizācijām.
	Izglītības likuma grozījumus vēl gaida trešais lasījums, bet likums jāizsludina Valsts prezidentei Vairai Vīķei-Freibergai. "Valsts prezidente seko līdzi grozījumiem un galīgajā variantā noteikti skatīsies, vai ir ievēroti iepriekš izdiskutētie principi," teica prezidentes preses sekretāre Aiva Rozenberga.
	Kreiso spēku deputāti ar krievu skolu aizstāvības štābu ceturtdienas rītā pie parlamenta bija sarīkojuši vērienīgu piketu, iesaistot vairākus simtus dažādu krievu skolu skolēnu. Viņi prasīja K.Šadurska demisiju. Ministrs žurnālistiem dienas otrajā pusē sacīja, ka jau noskaidrojis, no kurām skolām bijuši sanākušie - izglītības inspekcija noskaidrošot, vai viņi no stundām aizbēguši paši vai ar skolas administrācijas un skolotāju ziņu. Ja apstiprināsies otrais variants, no zinātājiem K.Šadurskis prasīs atbildību.
Skolēnu protesti ar jaunu spēku 
Diena  01/24/04     Dienas izvaicātajiem jauniešiem par kaut kādām izmaiņām likumdošanā nebija ne mazākās nojausmas
	Vairāk nekā pustūkstoti krievu skolu skolēnu kreisie politiskie spēki piektdien bija nesankcionēti sasaukuši pie Izglītības un zinātnes ministrijas (IZM) ēkas, lai protestētu pret Saeimas atbalstītajiem grozījumiem Izglītības likumā. Izmaiņas, kas skolām vairs neļauj brīvi izvēlēties tos 40% mācību priekšmetu, kurus mācīt dzimtajā valodā, izraisījušas asu reakciju Krievijas medijos, par to piektdien ziņoja arī televīzijas kanāls EuroNews.
	Ar jau iepriekš reformas pretestības mītiņos skandētajiem lozungiem Rokas nost no krievu skolām! un Nē - reformai! piektdienas rītā IZM amatpersonas sagaidīja pārsvarā astoto un devīto klašu audzēkņi. Viņus nesankcionētā akcijā ar ruporiem centās organizēt vairāki Saeimas kreisās opozīcijas deputāti - Jakovs Pliners (TSP), Andris Tolmačevs (PCTVL), Vladimirs Buzajevs (PCTVL). Kā Dienai stāstīja A.Tolmačevs, skolēni lielākoties bija no deviņām Rīgas krievu skolām (Anniņmuižas, Ostvalda, 75., 68., 53., 34., 32., 96., 63.vidusskolas), kurās aktīvi darbojas deputātu dibinātā krievu skolu aizsardzības štāba atbalsta komitejas.
	Dienas izvaicātajiem jauniešiem par kaut kādām izmaiņām likumdošanā nebija ne mazākās nojausmas. Bariņš astotās klases meiteņu, kuras teicās esam no 71.vidusskolas, latviski negrib mācīties nevienu priekšmetu. Tāpēc viņas gatavas kavēt stundas tikmēr, kamēr vien reformu neatcels. No mācībām brīvībā tikušos pusaudžus deputātiem savaldīt nebija viegli. Daļa pēc piketa pameta deputātu organizēto gājienu un sāka rāpties sniega klātajā Bastejkalnā, lai nebūtu jāatgriežas skolā. Pāris pusaudžus ar piketa simboliku Diena vecpilsētā sastapa arī pāris stundas pēc pasākuma. Izglītības un zinātnes ministrs Kārlis Šadurskis (JL) nolēmis no piketētāju skolu direktoriem prasīt atbildību par stundu kavējumiem.
	Krievijas laikrakstu piektdienas virsraksti vēsta - Latvijas Saeima aizliedz krievu valodu skolās, Krieviski varēs apgūt tikai balalaikas, ziņo LETA. Arī EuroNews piektdienas rītā ziņoja, ka Latvija krievu minoritātei līdz ar valodas ierobežojumiem skolās un skolotāju prasību pēc pilsonības ir paaugstinājusi "pirmo iemaksu" jeb prasības.
Lembergs izglītības reformu 
nosauc par provokāciju
BNS  01/27/04    Ventspils mērs Aivars Lembergs uzskata, ka iecerētā izglītības reforma provocē krieviski runājošo jaunatni naidīgi attiekties pret Latvijas valsti, kā arī starptautiskā mērogā parāda Latviju negatīvā gaismā. "Šie grozījumi ir vairāk nekā nepārdomāta rīcība, varētu pat teikt - tā ir provokācija," pirmdien žurnālistiem sacīja Lembergs. Viņš gan nezināja teikt, kas ir šīs "provokācijas" pasūtītājs, bet tas būtu jānoskaidro Satversmes aizsardzības birojam. 
	"Turklāt tā ir lieliska augsne šī jautājuma aktīvai politizācijai - gan iekšpolitiski, gan starptautiski. Ja tā ir metode, kā Latvija grib, lai viņu pasaulē ievēro, tad es to saprotu. Kaut gan es domāju, ka Latvijai jācenšas kļūt atpazīstamai ar citām metodēm," norādīja Ventspils mērs. 
	Lembergs uzskata, ka uz mācībām latviešu valodā mazākumtautību skolās būtu jāpāriet pakāpeniski: "Nevis ar pātagu, bet ar kliņģeri." 
	Jau vēstīts, ka Saeima ceturtdien pieņēma grozījumus izglītības likumā, kas paredz no jaunā mācību gada mazākumtautību vidusskolās dzimtajā valodā ļaut pasniegt tikai valodas stundas un ar tautas identitāti un kultūru saistītos priekšmetus. 
	Nākamā mācību gada sākumā visām mazākumtautību skolu desmitajām klasēm būs jāpāriet uz mācībām galvenokārt latviešu valodā. Izglītības reforma paredz, ka no desmitās klases katru mācību gadu mazākumtautību skolās apgūs ne mazāk kā piecus mācību priekšmetus latviešu valodā, neskaitot latviešu valodu un literatūru. Mazākumtautību valodā varēs apgūt līdz divām piektdaļām no kopējās mācību slodzes mācību gadā. 
Valdošā koalīcija atsakās no striktajiem 
formulējumiem izglītības likumā
LETA, BNS  01/27/04    Pēc krievu skolu audzēkņu masu protestiem valdošās koalīcijas Saeimas deputāti sagatavojuši jaunu redakciju grozījumiem izglītības likumā, kas vairs neparedz mazākumtautību valodās pasniegt tikai ar minoritāšu kultūru un identitāti saistītus priekšmetus. 
	Jauno panta redakciju iesnieguši visi koalīcijā pārstāvēto frakciju pārstāvji, izņemot "tēvzemiešus". 
	Viens no jauno grozījumu autoriem Izglītības, kultūras un zinātnes komisijas vadītājs Jānis Strazdiņš (Zaļo un zemnieku savienība) paskaidroja, ka jaunā likuma redakcija tikai precizē jau otrajā lasījumā pieņemto variantu un neļauj kreiso spēku pārstāvjiem manipulēt un biedēt sabiedrību, ka mazākumtautību valodās varēs pasniegt tikai dažus priekšmetus. 
	Savukārt kreisā opozīcija ir pārliecināta, ka jaunā likuma redakcija ir valdošās koalīcijas kļūdas labojums. 
	Koalīcijas deputātu iesniegtais priekšlikums paredz, ka no 1.septembra valsts un pašvaldību skolu 10.klasēs, kurās īsteno mazākumtautību izglītības programmas, mācības turpina valsts valodā atbilstoši valsts vispārējās izglītības standartam, 60% mācību vielas apgūstot valsts valodā. 
	Grozījumi arī paredz, ka mazākumtautību izglītības programmas nodrošina mazākumtautību valodu un ar mazākumtautību identitāti un kultūru saistīta mācību satura apguvi. No šīs redakcijas pazudis otrajā lasījumā pieņemtais formulējums, ka mazākumtautību valodā varēs pasniegt tikai ar mazākumtautību kultūru un identitāti saistītus priekšmetus. 
	Strazdiņš pastāstīja, ka šādu panta redakciju akceptējusi arī Izglītības un zinātnes ministrija un Īpašu uzdevumu ministra sabiedrības integrācijas lietās sekretariāts, atbalstu paudusi arī Ārlietu ministrija. 
	Gandarījumu par šādām izmaiņām pauda Tautas saskaņas partijas deputāts Boriss Cilēvičs. "Protams, tā ir savas kļūdas labošana," sacīja Cilēvičs. 
	Viņš arī uzsvēra, ka pret otrajā lasījumā pieņemto redakciju asi iebilda starptautisko organizāciju pārstāvji un diplomāti un tas, iespējams, pamudinājis valdošo koalīciju atteikties no radikālā normas, kuras iniciatori bija "tēvzemieši". 
	Lai gan Cilēvičs atzina, ka šāda panta redakcija būtu atgriešanās pie pieņemtā kompromisa, viņš norādīja, ka jaunā versija nozīmē bilingvālu izglītību mazākumtautību skolās un to būtu labi atklāti pateikt arī likumā. "Taču es saprotu, ka šī redakcija ir simbolisks žests un tas ir tas, uz ko valdošā koalīcija ir spējīga piekāpties," sacīja Cilēvičs. 
	Par grozījumiem atbildīgā izglītības komisija grozījumus izglītības likumā skatīs trešdien, un paredzams, ka nākamceturtdien par grozījumiem galīgajā lasījumā lems Saeima. 
	Priekšlikumus grozījumiem galīgajam lasījumam iesnieguši gan kreiso frakciju pārstāvji, gan apvienība "Tēvzemei un Brīvībai"/LNNK. Kreisās opozīcijas pārstāvji ierosina reformu atlikt, savukārt "tēvzemieši" aicina par skolu direktoriem iecelt tikai Latvijas pilsoņus. 
	Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga brīdinājusi Saeimu, ka neizsludinās parlamenta virzītos grozījumus Izglītības likumā, kas izraisījuši plašus kreiso politisko spēku un krievu skolu skolēnu protestus. Tai pašā laikā prezidente aicina politiķus neizmantot bērnus savu interešu aizstāvēšanai. 
	Šodien preses konferencē prezidente atzina, ka Saeimas 2.lasījumā pieņemtie grozījumi Izglītības likumā viņu neapmierina. Ja izmaiņas šādā redakcijā tiks pieņemtas arī 3.lasījumā, prezidente tās neizsludinās un nodos otrreizējai caurlūkošanai. 
	Vīķe-Freiberga aicina deputātus noteikt skaidru formulējumu likumā. 
	Prezidente iepriekš lūdza izglītības un zinātnes ministru Kārli Šadurski (JL) iesniegt skaidrojumu par Saeimas 2.lasījumā pieņemtajiem likuma grozījumiem, kā arī plānu, kādi mācību priekšmeti būtu jāapgūst valsts valodā. Valsts vadītāju Šadurska sniegtā atbilde neapmierina. 
	Tajā pašā laikā valsts vadītāja negatīvi vērtēja skolēnu iesaistīšanu politiskās akcijās. "Es aicinu politiķus neizmantot skolēnus savu interešu īstenošanai," sacīja Vīķe-Freiberga. 
	Prezidente arī piebilda, ka izglītības reformas mērķis ir nodrošināt, lai ikviens jaunietis varētu saņemt vispusīgu un labu pamatizglītību, prastu valodu tik labi, ka varētu ieņemt jebkuru amatu. 
	Jau vēstīts, ka Saeima ceturtdien pieņēma grozījumus izglītības likumā, kas paredz no jaunā mācību gada mazākumtautību vidusskolās dzimtajā valodā ļaut pasniegt tikai valodas stundas un ar tautas identitāti un kultūru saistītos priekšmetus. 
	Nākamā mācību gada sākumā visām mazākumtautību skolu desmitajām klasēm būs jāpāriet uz mācībām galvenokārt latviešu valodā. Izglītības reforma paredz, ka no desmitās klases katru mācību gadu mazākumtautību skolās apgūs ne mazāk kā piecus mācību priekšmetus latviešu valodā, neskaitot latviešu valodu un literatūru. Mazākumtautību valodā varēs apgūt līdz divām piektdaļām no kopējās mācību slodzes mācību gadā.
Šadurskis grib sadalīt vēstures
Diena  01/27/04    Izglītības un zinātnes ministrs Kārlis Šadurskis (JL) iecerējis skolu mācību programmās atdalīt Latvijas vēsturi no Eiropas un pasaules vēstures, ziņo LETA. Tādējādi ministrs esot iecerējis skolēnos veicināt patriotisma jūtas un dzimtenes mīlestību. Pagaidām šī iecere ir tikai idejas līmenī, lai to apspriestu ieinteresētās puses.  Aptaujātie speciālisti šo ideju uzskata par absurdu gan satura, gan mācību materiālu un gala pārbaudījumu ziņā. 
Jaunajā laikā aug atbalsts 
no premjera neatkarīgam KNAB 
Diena  01/22/04     Pretēji šīs Saeimas lēmumam nodot Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroju (KNAB) premjera pārraudzībā viņa vadītās partijas Jaunais laiks (JL) frakcijā trešdien negaidīti plašu atbalstu guva ideja biroju Satversmē noteikt kā neatkarīgu un nevienam tieši nepakļautu iestādi. Kā trīs galvenie argumenti iezīmējās ticība, ka tas izbeigtu aizdomas par iestādes politisku atkarību, atbrīvotu no daudziem sarežģījumiem attiecībās ar politiskajiem partneriem un varētu palīdzēt koalīcijas partneriem izšķirties par labu Jutas Strīķes apstiprināšanai KNAB vadītājas amatā. Idejas iniciators Ainars Latkovskis atzina, ka nav to saskaņojis ar premjeru, jo mērķis bijis rosināt diskusiju un redzēt frakcijas attieksmi. Einars Repše uzskata, ka to var apspriest, taču vajadzīgi nopietni argumenti, lai līdztekus tiesai un prokuratūrai radītu vēl kādu neatkarīgu iestādi.
	JL ideju apsveica koalīcijas partneri. ZZS pārstāvis Augusts Brigmanis sacīja, ka ZZS ideju atzīst par atbalstāmu un tad ir gatava atteikties no parlamenta apakškomisijām vai vēl kādām padomēm. Arī LPP to atzīst par ļoti labu domu, ja tas palīdzēšot KNAB strādāt neatkarīgi. TB/LNNK frakcijas vadītājs Māris Grīnblats brīdināja, ka KNAB pārraudzības maiņa nebūs ātrs process, jo Satversme jāmaina izsvērti, taču viņam neesot iebildumu ne pret šo, ne pret pašreizējo stāvokli, jo pilnīga neatkarība no premjera nenozīmējot, ka biroja vadītājs vai tā darbinieki neatrodas kāda cita atkarībā. 
	Vienīgā iestāde, kuras neatkarība noteikta Satversmē vēl no pirmskara Latvijas laikiem, ir Valsts kontrole, bet faktiski autonomas ir vēl dažas, piemēram, Latvijas Banka un Finanšu un kapitāla tirgus uzraudzības komisija. 
Deputāti sola līdzēt Okupācijas muzejam
Latvijas avīze  01/22/04    Vienam no Latvijā apmeklētākajiem muzejiem - Okupācijas muzejam - samazināts valsts finansējums par gandrīz divām trešdaļām. Šogad tas ir 22 tūkstoši latu, kas, pēc darbinieku vārdiem, ir milzīgs robs. Tajā pat laikā Saeimas Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisija ir konceptuāli atbalstījusi Okupācijas muzeja likumprojektu, lai nodrošinātu tā darbību un attīstību.
	Lai saprastu, kādos īsti apstākļos šobrīd darbojas Okupācijas muzejs, trešdien 21. janv. tajā pabija Saeimas Izglītības, kultūras un zinātnes komisijas deputāti. Gandrīz pusotru stundu sabijuši Okupācijas muzejā, Saeimas deputāti solīja, ka darīšot visu, kas ir viņu spēkos. - Likums par Okupācijas muzeju noteikti atvieglos jūsu darbību. Pie tā gan vēl ir jāstrādā. Likumprojekts par Okupācijas muzeju šobrīd atrodas apspriešanā Saeimas komisijās.
Saeima svītro krimināllikuma pantu 
par neslavas celšanu amatpersonām 
BNS  01/22/04     Saeima ceturtdien steidzamības kārtībā visos lasījumos pieņēma grozījumus, kas no krimināllikuma izslēdz pantu par neslavas celšanu varas pārstāvjiem vai amatpersonām. Šo pantu līdzšinējā redakcijā par neatbilstošu Satversmei atzina Satversmes tiesa, izskatot laikraksta "Diena" sūdzību. Saeimas Aizsardzības un iekšlietu komisijas vadītāja vietniece Linda Mūrniece trešdien pastāstīja - lai gan Satversmes tiesas spriedums jau paredz, ka no 1.februāra šis pants nav spēkā, juridiski korekti būtu pieņemt arī attiecīgus krimināllikuma grozījumus, kas šo pantu izslēdz. 
	Iecerēts, ka grozījumi spēkā stāsies no 1.februāra. Līdz ar panta izslēgšanu krimināllikumam tiks pievienoti arī pārejas noteikumi, kas regulēs kārtību tiesvedības izbeigšanai pret personām, kuras apsūdzētas pēc šā panta, kā arī kriminālsodāmības dzēšanu personām, kas pēc šā panta notiesātas. 
	Krimināllikuma 271.pants paredz, ka par neslavas celšanu varas pārstāvim vai citai valsts amatpersonai, vai to goda aizskaršanu saistībā ar šīs personas uzlikto pienākumu pildīšanu, soda ar brīvības atņemšanu uz laiku līdz diviem gadiem vai arestu, vai piespiedu darbu, vai naudas sodu līdz 60 minimālajām darba algām. 
	Jau ziņots, ka Satversmes tiesa pavēstīja - krimināllikuma pants šādā redakcijā ir pārāk plašs, tāpēc to atzina par antikonstitucionālu, tomēr pieļāva iespēju, ka likumdevējs varētu noteikt šaurāku amatpersonu loku, kuru gods un cieņa būtu aizsargājami. Lai gan sākumā Saeimas Aizsardzības un iekšlietu komisijas deputāti apsvēra iespēju noteikt šauru valsts augstāko amatpersonu loku, kuru gods un cieņa būtu aizsargājami, piemēram, Valsts prezidente un premjers, deputāti tomēr pērnā gada beigās lielā vienprātībā pieņēma lēmumu šo pantu no likuma svītrot. Iebildumus pret šādu deputātu rīcību jau pauduši vairāki tiesību speciālisti. 
LPP spēkošanās ar Repši koalīciju tuvina krīzei 
Diena  01/24/04     Premjera Einara Repšes (JL) un Latvijas Pirmās partijas līderu savstarpējā vārdu apmaiņa medijos piektdien ieguva tādu asumu, ka viņu turpmāku sadarbību vienā valdībā jau grūti iztēloties. "Šo valdību vairs var glābt tikai brīnums. Repše stūrē klintīs. LPP izmešana no koalīcijas būs viņa politiskais krahs," Dienai sacīja premjera biedrs Ainārs Šlesers (LPP), kura atbilstību amatam par nepietiekamo hokeja čempionāta sagatavošanas pārraudzību solījis izvērtēt premjers. LPP uz nepamatotu kāda ministra iespējamo atbrīvošanu reaģēja ar brīdinājumu aiziet no valdības. 
	"Ar šantāžas paņēmieniem mani nevar nobiedēt - viņi jau faktiski ir aizgājuši," Dienai piektdien teica E.Repše. Viņš aicina LPP skaidri pateikt, kur viņi ir - vairākumā vai opozīcijā, būdams gatavs vadīt arī mazākuma valdību. Ja premjeram ir kādi jautājumi, lai viņš oficiāli vēršas pie LPP, teica A.Šlesers. 
	"Tāda valdība nav spējīga strādāt," uzskata Zaļo un Zemnieku savienības frakcijas vadītājs Augusts Brigmanis, atgādinot par ZZS un TB/LNNK pausto nevēlēšanos būt atkarīgiem no Tautas saskaņas partijas balsīm vai būt ar to koalīcijā. TSP deputāti Saeimā pēdējā laikā diezgan regulāri balso par valdības iniciatīvām. Arī A.Šlesers jau paziņojis, ka kādas partijas aiziešana no koalīcijas būtu šīs valdības krišana. Tas nozīmētu jaunas konsultācijas par valdības sastāvu un vadītāju. 
	Premjera kandidātu saskaņā ar Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas pārstāvju Dienai agrāk sacīto prezidente izraudzītos ļoti rūpīgi un aicinātu amatā tikai tad, kad būtu pārliecinājusies par iespēju šā cilvēka vadībā nodrošināt stabilitāti un vairākuma atbalstu. Lūgts prognozēt notikumu tālāko attīstību, A.Brigmanis atzina: "Labāk ātra nāve nekā lēns dilonis." Viņaprāt, kādam risinājumam ir jābūt - vai nu aiziet LPP, atkāpjas premjers, vai notiek vēl kas cits - tas būtu solīdi pret sabiedrību, jo "mazākuma valdība ir ar baltiem diegiem šūta". 
	Uz vaicāto, kā mazākumā varētu nodrošināt nepieciešamo atbalstu valdības iniciatīvām, E.Repše teica: "Mums jau tagad nav šī vairākuma - viņi balso pa labi un pa kreisi pēc mēness fāzēm, balsojumi ir pakļauti emocijām, nevis koalīcijas vienotībai." Šo situāciju esot radījis vēlētājs, ievēlot sadrumstalotu Saeimu. A.Šlesers saspīlējumā vaino premjera nerēķināšanos ar kolēģiem un izvairīšanos ar viņiem tikties darba sarunās. Viņš sacīja: "Premjeram nav kaut kas kārtībā ar galvu, ja viņš domā, ka viens pats ir visu valdnieks - visuvarenais un taisnais, un speciālists visās jomās."
	Jau nedēļas sākumā bija jūtama LPP saspēle ar opozīcijā esošo Tautas partiju premjera īpašuma pirkšanas darījumu izvērtēšanā. Kulmināciju tā sasniedza ceturtdien, kad trīs LPP deputāti, ieskaitot partijas līderi Ēriku Jēkabsonu, parakstīja ierosinājumu izveidot parlamentāro izmeklēšanas komisiju. Pārmetumus par sadarbības memoranda ignorēšanu LPP noraida, atgādinot, ka premjers pats nekādā vērtē nav turējis šo dokumentu un arī koalīcijas partneru viedokli.
	Intervijā Latvijas TV ceturtdien premjers sacīja: "Pie šī spēku samēra Saeimā es nekādas perspektīvas neredzu. Tas pats Jēkabsons un viņam līdzīgie dara visu iespējamo, lai sabotētu KNAB darbu. Taču es turpināšu strādāt, kamēr vien būs vismazākā iespēja, un pats neatkāpšos." Par Ē.Jēkabsona rīcību viņš teica: "Tas ir gļēvi, nenopietni un bezjēdzīgi." JL valdīšanu E.Repše novērtēja kā draudu oligarhu iedibinātajai vecajai kārtībai, ko uzskata par iemeslu šai situācijai. A.Šlesera funkcija valdībā esot bijusi noturēt politisko līdzsvaru, bet arī ar to viņš netiekot galā. "Davosā ir patīkami slēpot, bet līdz šim mēs neesam redzējuši ekonomisko vai kādu citu atdevi no šiem braucieniem," sava biedra došanos uz Davosas forumu premjers ironiski novērtēja TV intervijā. LTV Panorāmā, kā ziņo LETA, E.Repše teicis, ka no viņa biedra darbošanās ir "mazs sausais atlikums". A.Šlesers bija sašutis arī par šo secinājumu, jo komandējumā devies saskaņā ar premjera rīkojumu, ironiski piebilstot, ka slēpes un slēpošanas kostīmu neesot paņēmis līdzi.
	Premjers vēl nevarēja Dienai pateikt, vai patiešām pieprasīs A.Šlesera demisiju, vispirms viņš vēlēšoties iepazīties ar ziņojumu par to, kā veicas hokeja halles celtniecības pārraudzība. A.Šlesers savukārt to uzskata tikai kā ieganstu, lai viņu atbrīvotu. Vairāki politiķi neoficiāli arī pieļāva, ka valdības vadītājs varētu vēl kādu laiku pieciest savu biedru, un šos paziņojumus vairāk saista ar jauna temata pieteikumu, kam pievēršoties, varētu mazināties mediju interese par premjera īpašumiem. 
	TB/LNNK līderi šajā strīdā atturas iesaistīties ar asiem izteikumiem. Jau septembra krīzes laikā tēvzemiešu rindās bija E.Repšes atbalstītāji, piemēram, aizsardzības ministrs Ģirts Valdis Kristovskis un Saeimas deputāti, kas savulaik bija kopā ar E.Repši LNNK rindās. Ziņu aģentūra BNS informē, ka ar saviem līderiem nav vienisprātis arī LPP deputāts Paulis Kļaviņš, kas nevēlas partijas aiziešanu no valdības. Jau septembrī tika prognozēts, ka valdības krīze varētu izraisīt arī politiķu pārgrupēšanos un JL iegūtu atbalstītājus citās partijās.
Lembergs tomēr nolēmis startēt 
nākamajās pašvaldību vēlēšanās
LETA  01/24/04     Ventspils domes priekšsēdētājs Aivars Lembergs, visticamāk, tomēr piedalīsies arī nākamajās pašvaldību vēlēšanās 2005.gadā. Tomēr viņš pieļauj iespēju vairs nepretendēt uz augstiem amatiem pašvaldībā. 
	Kā ziņots, pēc iepriekšējām pašvaldību vēlēšanām 2002.gada martā Lembergs paziņoja, ka nopietni apsver "iespēju pēc trijiem gadiem vairs nestrādāt Ventspils pašvaldībā". 
	Šonedēļ Lembergs sacīja, ka pašvaldības vēlēšanām ir gatavs un, visdrīzāk, tajās startēs. 
	Lai gan pēc pēdējām vēlēšanām Lembergam bijusi doma "jau lēnām tīt makšķeres", tagad piedalīšanās vēlēšanās esot objektīva nepieciešamība. Ņemot vērā situāciju, kas "izveidojusies ap manu personu, nepiedalīšanos varētu vērtēt kā sava veida bēgšanu," teica Ventspils mērs. 
	LETA jau ziņoja, ka pagājušā gada 5.decembrī apritēja 15 gadi, kopš Ventspils pilsētas domi vada Lembergs. 1988.gada 5.decembrī notika Tautas deputātu padomes 19.sasaukuma ārkārtējā sesija, kurā ar balsu vairākumu Lembergu ievēlēja par Ventspils pašvaldības priekšsēdētāju. Tautas deputātu padome viņu amatā pārvēlēja arī 20.sesijā. 
	Savukārt 1994.gada pašvaldību vēlēšanās Lembergs startēja organizācijas "Latvijai un Ventspilij" sarakstā. Pēc uzvaras vēlēšanās viņš tika ievēlēts par Ventspils domes priekšsēdētāju. Līdzīgi panākumi viņa vadītajai partijai bija 1998. un 2002.gadā, un arī Lembergs saglabāja pilsētas mēra amatu. 
Baumo par prezidentes partijas izveidošanu
LETA  01/24/04     Kaislības iekšpolitikā, kas radījušas neapmierinātību noteiktā sabiedrības daļā, uzjundījušas runas par jaunas spēcīgas partijas veidošanu, šodien raksta "Neatkarīgā Rīta Avīze" (NRA). 
	Pēc avīzes ziņotā, par partijas kodolu tiek minēti sabiedrībā pazīstami cilvēki, bet partijas vadību esot paredzēts lūgt uzņemties Valsts prezidentei Vairai Vīķei-Freibergai. 
	Tomēr neviens no NRA aptaujātajiem iespējamajiem šādas partijas dibinātājiem nav apliecinājis, ka ir gatavs iesaistīties jaunā politiskā spēkā, bet prezidente pat norādījusi, ka šobrīd ir absurdi runāt par šādu iespēju. 
	Kā raksta NRA, par jaunveidojamās partijas kodolu min Valsts prezidentes kancelejas vadītāju Mārtiņu Bondaru, iekšlietu ministru Māri Gulbi (JL), satiksmes ministru Robertu Zīli (TB/LNNK), Ārlietu ministrijas valsts sekretāru Māri Riekstiņu un Latvijas vēstnieku ASV Aivi Roni. 
	"Es zinu par šādu runu esamību, taču partijas veidošanā nekas nav veikts, nav notikuši nedz organizatoriskie pasākumi, nedz finanšu meklējumi," sacījis Bondars. Runājot par paša iespējamo pievēršanos aktīvai politikai, Bondars norādījis, ka "tas nav vienas dienas lēmums un pirms tā pieņemšanas rūpīgi jāizvērtē visi apstākļi". 
	Arī Zīle runas par jaunas partijas veidošanu esot dzirdējis, tomēr viņš pirmo reizi dzirdot, ka šajā sakarā min arī viņa vārdu. "Ar mani konkrēti par šo tēmu neviens neko nav runājis," teica Zīle. 
	Riekstiņš bijis lakonisks: "Tādas runas esmu dzirdējis, bet substanci šīm runām neredzu." 
	Vīķes-Freibergas preses sekretāre Aiva Rozenberga sacījusi, ka runas par partijas dibināšanu "ir baumas, kuras no prezidentes puses nevar tikt apstiprinātas". Prezidente nedrīkst un neredz iespēju iesaistīties politiskos veidojumos un "šobrīd par to runāt ir absurdi." 
	Arī Gulbis atzinis, ka ir dzirdējis runas par jaunas partijas veidošanu, bet pie viņa neviens ar konkrētu piedāvājumu neesot nācis. Turklāt viņš atgādinājis, ka joprojām ir partijas "Jaunais laiks" biedrs. 
	Politologs Jānis Ikstens, komentējot iespēju dibināt šādu partiju, atzinis, ka veidot jaunu partiju, kura startētu Saeimas vēlēšanās, būtu par agru. Viņš arī esot dzirdējis runas par prezidentes partijas veidošanu, kurā tiek minēti "aptuveni tie paši cilvēki," tomēr politologs atgādināja Vīķes-Freibergas nesen pausto apņēmību atturēties no iesaistīšanās aktīvā politikā līdz prezidenta pilnvaru termiņa beigām. 
	"Jautājums ir, cik šī apņemšanās bijusi patiesa un vai viņa varētu savas domas mainīt. Ja šī partija nesaistīsies ar prezidentes vārdu, tai nebūs izšķirošu panākumu," sprieda politologs. 
	Sociologs Aigars Freimanis atzinis, ka "baumu līmenī" par prezidentes partiju ir dzirdējis, taču par tās reālajām aprisēm neko nezina. Sociologs norādīja, ka šobrīd par partijas dibināšanu runāt vēl ir pāragri. 
	"Būtiski, ka runas par šo tēmu skar prezidentes statusu un tas viņai var radīt problēmas. Taču, ja runājam teorētiski, partijas patlaban var veidot tikai uz spēcīgu personību vai finansējuma bāzes. Šobrīd Latvijā spēcīgas personības ir tikai divas - Vaira Vīķe-Freiberga un Aivars Lembergs," sacīja Freimanis. 
Repše atlaiž Šleseru, 
cer uz LPP palikšanu valdībā 
Diena  01/27/04     Latvijas Pirmās partijas valdes priekšsēža, premjera biedra Aināra Šlesera atbrīvošana no amata valdībā bija riskants solis, pirmdien pēc lēmuma pieņemšanas presei atzina premjers Einars Repše (JL). "Mūžīgi tas nevarēja turpināties. Mēs riskējam palikt mazākuma valdībā vai riskējam vispār ar valdības maiņu. Taču nekādu lēmumu nepieņemt ir sliktāk, nekā pieņemt riskantu lēmumu," sacīja premjers. Turpmākās divas dienas izšķirs šīs valdības likteni, ko būtiski ietekmēs trešdien paredzētais LPP valdes lēmums par to, vai turpināt strādāt E.Repšes vadībā vai arī koalīciju atstāt.
	Pirmdien no rīta Saeimas Jaunā laika frakcijā nekas neliecināja par gaidāmo premjera straujo rīcību, bet valdības kuluāros jau bija dzirdams, ka E.Repše atbrīvos A.Šleseru, ja saņems savas frakcijas atbalstu. Šādu lēmumu premjers ir pieņēmis, nesagaidot sava biedra, kura pienākumus tagad veiks pats, ziņojumu par hokeja čempionāta organizēšanu. Presei premjers sacīja, ka čempionāts neesot vienīgais iemesls - viņu neapmierinot arī citas lietas, ieskaitot to, ka premjera biedrs viņam neesot palīdzējis nodrošināt saikni starp valdību un Saeimu. Par to A.Šlesers vēlāk bija sevišķi izbrīnīts: "Kā es varu noorganizēt šo saikni, ja man tās nav ar pašu premjeru, kurš pusgadu nav vēlējies ar mani satikties."
	E.Repše sacīja, ka A.Šlesers esot atbildīgs arī par to, kādu politiku īstenojot Saeimas LPP frakcija, ar kuras balsojumiem viņš nav varējis rēķināties. Abu tikšanās notika tikai pussešos vakarā, kad ziņa par premjera biedra atbrīvošanu jau labu laiku bija skanējusi medijos un E.Repše to bija paziņojis koalīcijas partijām. 
	Intervijā TV Panorāmā arī Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga izteica pārsteigumu par veidu, kādā notika A.Šlesera atbrīvošana, jo vispārpieņemtā prakse prasītu, lai premjers koleģiāli ar valdības pārstāvi būtu iepriekš aprunājies. E.Repše Panorāmā sacīja, ka "cerējis konfrontēt Šleseru ar koalīciju Baltajā istabā", kur notiek koalīcijas kopsēdes, bet viņš uz to nav ieradies". Premjers arī pieļāva, ka A.Šlesers un LPP, šķiet, nebija rēķinājušies ar šādu iznākumu.
	TB/LNNK frakcijas vadītājs Māris Grīnblats: "Koalīcijas kopsēdē nevienu priecīgu seju neredzēju, jo viegli ir kaut ko izjaukt, bet jādomā, kas notiks tālāk." Viņš un arī TB/LNNK līderis Jānis Straume sacīja, ka partija ieņems neitrālu un nogaidošu pozīciju. Tēvzemiešus tāpat kā Zaļo un Zemnieku savienības līderus Augustu Brigmani un Induli Emsi satraucot tas, ka premjers nav skaidri pateicis, kā valdība varētu tālāk strādāt, ja LPP aiziet no tās. Abu partiju pārstāvji, paužot personīgo viedokli, apšauba tādas valdības stabilitāti, kad lēmumi ir jāpieņem ar Tautas saskaņas partijas atbalstu, un cer uz iespēju saglabāt šo koalīciju. 
	E.Repše presei sacīja, ka ar TSP par atbalstu nav runājis, jo cer, ka LPP paliks koalīcijā. Partijai tiks piedāvāts deleģēt citu kandidātu premjera biedra amatam. LPP savu iespējamo rīcību vēl neatklāj. TSP frakcijas vadītājs Jānis Urbanovičs izvairījās nosaukt nosacījumus, ar kādiem TSP piekristu atbalstīt valdību, jo ar TSP neviens neesot runājis. Taču no viņa teiktā varēja secināt, ka izglītības reforma atbilstoši TSP vēlētāju interesēm sarunās būtu būtisks jautājums.
	"Man nav iebildumu pret LPP frakcijas cilvēkiem, bet gan pret partijas vadību un tās vadīšanas stilu," bilda E.Repše. Viņa teiktais saskan ar JL frakcijas vadītāja Kiršjāņa Kariņa sacīto: "Mēs redzam plaisu starp LPP vadību un ierindas deputātiem, kas vēl tic tiem ideāliem, ar kuriem pieteica sevi vēlēšanās." Neoficiāli ir dzirdēts, ka premjera domubiedri centīsies pārliecināt atsevišķus LPP un citu frakciju deputātus par atbalstu valdībai pretēji vispārpieņemtai praksei, ka vienošanās tiek panākta ar konkrētu politisko spēku. Panorāmā E.Repše jau skaidrāk pateica, ka redz gaišus cilvēkus katrā partijā, ieskaitot Tautas partiju, un pieminēja tās pārstāvi Jāni Lagzdiņu.
	TP līderu izturēšanās liecināja, ka E.Repšes lēmums nesaskan arī ar viņu paredzējumiem. Agrāk TP politiķi bija teikuši, ka jāļauj valdībai sevi vēl līdz vasarai parādīt. "Premjers vienas izmeklēšanas komisijas dēļ ir gatavs upurēt savu valdību un tas nav ētiski pret sabiedrību," presei sacīja TP frakcijas vadītājs Aigars Kalvītis. TP pagājušajā nedēļā savāca parakstus, lai izveidotu izmeklēšanas komisiju premjera īpašuma pirkšanas darījumu izpētei. Šo iesniegumu parakstīja arī trīs LPP deputāti. Premjera reakcija uz to bija asa un izraisīja vairākas dienas ilgu E.Repšes un LPP līderu dialogu medijos.
Prezidente sāk runāt par vieglāku 
Saeimas atlaišanas procedūru 
Diena  01/28/04    Valsts prezidente otrdien noraidīja iespēju valdības krīzes dēļ apsvērt Saeimas atlaišanu, jo ievēlēto politisko spēku kombināciju iespējas neuzskata par izsmeltām, taču deva pretrunīgus mājienus par vēlmi redzēt Satversmē vieglāku parlamenta atlaišanas procedūru ar mazāku valsts galvas atbildību.
	Valsts pamatlikums nosaka, ka atlaišanu var ierosināt tikai prezidents. Pēc tam jārīko referendums. Ja to atbalsta vairāk nekā puse dalībnieku, Saeima ir atlaista un jārīko jaunas vēlēšanas, ja ne - darbu zaudē prezidents.
	"Es neredzu nepieciešamību atlaist parlamentu, katrā ziņā ne šīs konstitūcijas ietvaros. Pirms es kā prezidente būtu gatava atlaist parlamentu, man būtu jāredz ļoti nopietna pašreizējo deputātu nespēja izveidot valdību (..)," atbildot uz Reuters jautājumu, vai viņa būtu gatava riskēt ar krēslu un rosināt Saeimas atlaišanu, teica Vaira Vīķe-Freiberga. "Nākamais solis, ko es vēlētos redzēt no parlamenta, ir mainīt Satversmi tā, lai prezidentam būtu vieglāk atlaist parlamentu un sasaukt vēlēšanas agrāk - kā tas ir vairākās citās valstīs. Satversme šobrīd prezidentu attur no tā."
	Atbilde angliski bija ievērojami tiešāka nekā tai sekojošais izskaidrojums latviski pēc Dienas taujāšanas, vai V.Vīķe-Freiberga vēlas vieglāku parlamenta atlaišanas procedūru. Viņa skaidroja, ka dažās valstīs prezidents var atlaist parlamentu bez sekām paša krēslam un, ja Saeima vēlas, "iespējamība teorētiski tāda ir", taču prezidentei pašai neesot nekādu vēlmju.
	Premjers Einars Repše (JL) par iespēju rīkot ārkārtas vēlēšanas izteicās iepriekšējās valdības krīzes laikā pēc ES referenduma. Šoreiz viņš to nav pieminējis.
Latvijas Pirmā partija nolemj atstāt valdību 
LETA  01/28/04    Latvijas Pirmās partijas (LPP) paplašinātā valde šodien nolēmusi izstāties no "Jaunā laika" (JL) vadītās valdošās koalīcijas, kurā darbojas arī Zaļo un zemnieku savienība un apvienība "Tēvzemei un Brīvībai"/LNNK. LPP turpmāk darbosies opozīcijā. 
	Šādu lēmumu partijas valde pieņēmusi, solidarizējoties ar vienu no partijas līderiem Ainaru Šleseru, kuru premjers un JL vadītājs Einars Repše 26.janvārī atbrīvoja no Ministru prezidenta biedra posteņa. 
	LPP valde uzskata, ka ir neiespējami strādāt Repšes vadītajā valdībā. Vienlaikus partija pauž atbalstu LPP valdes priekšsēdētājam Šleseram. 
	Partija atsauc no valdības visus savus ministrus - īpašu uzdevumu ministru sabiedrības integrācijas lietās Nilu Muižnieku, īpašu uzdevumu ministru bērnu un ģimenes lietās Ainaru Baštiku un ekonomikas ministru Juri Lujānu. 
	Par LPP valdes lēmumu žurnālistus informēja Muižnieks un Lujāns. Abi partijas biedri norādīja, ka LPP valde šovakar vēl turpinās lemt un vērtēt situāciju. 
	Muižnieks uzsvēra: "Aiziešana no valdības nav beigas, bet jauna sākums". Viņš sacī ja, ka LPP savus iesāktos darbus varēs turpināt, sīkāk neprecizējot, ko ar šo izteikumu domājis. 
	Savukārt Lujāns atzina, ka lēmumu pieņemt nav bijis viegli, tomēr tas ir izsvērts. Par aiziešanu no valdības balsojuši visi LPP valdes locekļi, izņemot Šleseru un LPP deputātu Pauli Kļaviņu, kuri balsojumā atturējušies. 
	LPP nepieprasīs Repšes valdības demisiju, jo uzskata, ka tas nav nepieciešams. "Mēs tikai izstājamies no šīs valdības," sacīja Lujāns. 
	Lēmums tika pieņemts dziļā slepenībā - LPP biedri no kuplā skaitā sanākušajiem interesentiem norobežojās, aizslēdzot sanāksmju zāles durvis. 
Nord/LB kredīti -
pateicība amatpersonai Repšem
NRA  01/23/04     Ne tikai Hansabankai atlaistie nodokļi - 170 tūkstoši latu -, bet arī Nord/LB dāvana Einaram Repšem - 220 tūkstošu latu lielie kredīti nekustamā īpašuma iegādei - nebūt nešķiet nesavtīgi: fakti liecina Nord/LB zemie kredītprocenti ir bankas pateicība bijušajam Latvijas Bankas prezidentam E. Repšem. No Latvijas Bankas un E. Repšes labvēlības pret Nord/LB savulaik zaudējumus cietis arī valsts budžets.
	Iespējams, ka tiem, kas neseko izmaiņām banku biznesā, Nord/LB saistās vienīgi ar tās pašreizējo īpašnieku vācu Norddeutsche Landesbank. Tomēr, ja atceramies šīs bankas vēsturi, tad tā ir tā pati Rīgas komercbanka (vēlāk arī Latvijas Pirmā komercbanka), kas, pateicoties neveiksmīgām spekulācijām ar Krievijas valsts parādzīmēm, 1999. gada martā tika pasludināta par maksātnespējīgu. No bankrota to paglāba Latvijas Banka, kas, neskatoties gan uz Viļa Krištopana, gan Andra Šķēles trešās valdības negatīvo viedokli, izšķīrās par neordināru soli - bankas glābšanā ieguldīt 15,5 miljonus latu. Nord/LB jeb Rīgas komercbanka ir vienīgā Latvijas komercbanka, kuras glābšanā ar saviem līdzekļiem iesaistījās Latvijas Banka.
	Pēc 1998. gada augusta Krievijas finanšu krīzes atklājās, ka Rīgas komercbanka jeb nākamā Nord/LB pārāk lielu savu aktīvu daļu ieguldījusi Krievijas valsts īstermiņa parādzīmēs. Rīgas komercbankas zaudējumi neveiksmīgās spekulācijās ar Krievijas valsts īstermiņa parādzīmēm bija 29 miljoni latu. Rezultātā bankai radās likviditātes problēmas, un tā vairs nespēja norēķināties ar saviem klientiem. 1999. gada 7. martā Latvijas Banka apturēja Rīgas komercbankas jeb vēlākās Nord/LB darbību, bet tā paša gada 23. martā tiesa banku pasludināja par maksātnespējīgu.
	Rīgas komercbanka jeb vēlākā Nord/LB, protams, nebija vienīgā Latvijas komercbanka, kurai Krievijas finanšu krīzes dēļ radās ievērojami zaudējumi un likviditātes problēmas - kopumā Latvijas bankas zaudēja pusi no sava kapitāla jeb aptuveni 100 miljonus latu, par maksātnespējīgām bez Rīgas komercbankas jeb nākamās Nord/LB nācās atzīt arī Lainbanku un komercbanku Viktorija.
	Taču atšķirībā no citiem gadījumiem Latvijas Banka un tās prezidents Einars Repše, runājot tās tābrīža viceprezidenta Ilmāra Rimšēviča vārdiem, izšķīrās par "unikālu gadījumu" - piedalīties Rīgas komercbankas (pašreizējās Nord/LB) sanācijā ar Latvijas Bankas līdzekļiem.
	Sākotnēji gan Latvijas Bankai, gan Viļa Krištopana valdības finanšu ministram Ivaram Godmanim bija skeptisks un negatīvs viedoklis par piedalīšanos Rīgas komercbankas (tagadējās Nord/LB) sanācijā. Taču kādā brīdī Latvijas Banka radikāli mainīja savu viedokli un izrādījās ieinteresētāka bankas sanācijā pat vairāk nekā tās akcionāri...
	Proti, viens no lielākajiem par maksātnespējīgu atzītās Rīgas komercbankas (tagadējās Nord/LB) īpašniekiem bija Eiropas Rekonstrukciju un attīstības banka (ERAB). Raugoties uz ERAB rīcībā esošajiem finanšu līdzekļiem, ir skaidrs - ja īpašnieks būtu gribējis, viņam pietiktu līdzekļu bankas likviditātes un darbības atjaunošanai.
	Taču bankas sanācijas laikā atklājās, ka ERAB ir gatava Rīgas komercbankas darbības atjaunošanā ieguldīt ievērojami mazākus līdzekļus nekā E. Repšes vadītā Latvijas Banka. Lai tagadējā Nord/LB jeb agrākā Rīgas komercbanka varētu atsākt darbību - ERAB tajā ieguldīja tikai 9 milj. ASV dolāru, kamēr Latvijas Banka - 15,5 milj. latu. Vēl miljonu latu pēc ilgstošām diskusijām ar Latvijas Banku piešķīra Finanšu ministrija.
	Piedaloties bezprecedenta Rīgas komercbankas sanācijā, Latvijas Banka nonāca interešu konfliktā, jo, no vienas puses, Latvijas Banka kļuva par Rīgas komercbankas īpašnieku, no otras - saskaņā ar likuma prasībām pildīja arī tās uzrauga pienākumus.
	Šis ir ne tikai vienīgais gadījums, kad Latvijas Banka ar saviem līdzekļiem piedalījusies grūtībās nonākušas bankas atdzīvināšanā, bet arī, kā liecina toreizējā Latvijas Bankas viceprezidenta Ilmāra Rimšēvica izteikumi presē, - unikāls gadījums starptautiskā praksē.
	Faktiski, ieguldot 15,5 miljonus latu Rīgas komercbankā jeb pašreizējā Nord/LB, E. Repše kā Latvijas Bankas prezidents rīkojās pretēji valdības nostājai, kā arī nodarīja zaudējumus valsts budžetam. Proti, valsts budžets nesaņēma 25 procentus no Latvijas Bankas peļņas, jo līdzekļus novirzīja maksātnespējīgās bankas sanācijai. Par Latvijas Bankas vadītāja Einara Repšes rīcību bija satraukta pat Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, kas interesējās, vai tādējādi netiks izkropļota godīga konkurence banku sektorā.
	E. Repšes arguments, mēģinot pamatot izņēmuma rīcību, ko attiecībā pret Rīgas komercbanku jeb vēlāko Nord/LB pieļāvusi Latvijas Bankas, bija - tā ir viena no vecākajām bankām Latvijā. E. Repše bija bnkas darbības atjaunošanā bija tik ieinteresēts, ka Latvijas Banka atļauju Rīgas komercbankai darbību izsniedz 1999. gada augustā - t.i. vairākus mēnešus pirms tiesas sprieduma ar kuru banka atkal tika atzīta par maksātspējīgu.
	Šobrīd kļuvis zināms, ka E. Repše Nord/LB jeb agrākajā Rīgas komercbankā saņēmis vairākus kredītus aptuveni 220 tūkstošu latu apmērā nekustamā īpašuma iegādei par procentiem, kas ievērojami izdevīgāki nekā citiem bankas klientiem. 
	Lai ko arī ar zemajiem procentiem neskaidrotu Nord/LB, ir skaidrs arī kas cits - neviens cits klients, nemaz nerunājot par procentiem, ar premjera ienākumiem (2200 latu mēnesī pirms nodokļu nomaksas) šāda apjoma kredītu no bankas nesaņemtu vispār. Proti, bankas neizsniedz klientiem kredītus, ja tie nespēj uzrādīt ienākumu avotus, no kā veikt maksājumus, bet summa, kas E. Repšem jāmaksā bankām (aptuveni Ls 7000), vairākkārt pārsniedz viņa ikmēneša ienākumus.
	Pavisam cita lieta, ja pašreizējais premjers kā Latvijas Bankas amatpersona ar Latvijas Bankas miljoniem piedalījies bankas pārvēršanā no maksātnespējīgas maksātspējīgā, tādējādi sniedzot bankas akcionāriem dārgu, unikālu un ekskluzīvu pakalpojumu. Vēl jo vairāk, ja premjers arī šobrīd var palīdzēt bankai uzvarēt konkursā par valsts garantēta kredīta - 600 tūkstošu latu - izsniegšanu. Nord/LB E. Repšem izsniegtos kredītus nevar vērtēt citādi kā bankas pateicību amatpersonai. Varbūt ne premjeram, bet bijušajam Latvijas Bankas prezidentam. Taču jebkurā gadījumā E. Repšem.
Repšes īpašumus 
vērtēs viņa parlamentārie kolēģi
NRA  01/23/04     Ir savākts minimālais nepieciešamais parakstu skaits, lai varētu izveidot parlamentāro izmeklēšanas komisiju, kas izvērtētu ministru prezidenta Einara Repšes nekustamo īpašumu iegādi par banku izsniegtiem kredītiem ar īpaši dāsnām kredītprocentu likmēm.
	Tautas partijas (TP) iniciatīvu izveidot parlamentāro izmeklēšanas komisiju atbalstījis 31 parlamentārietis no opozīcijas spēkiem, proti, TP, Latvijas Sociālistiskās partijas un politisko organizāciju apvienības Par cilvēktiesībām vienotā Latvijā, un trīs koalīcijas deputāti - Latvijas Pirmās partijas (LPP) biedri Andrejs Naglis un Dzintars Jaundžeikars, kā arī LPP vadītājs Ēriks Jēkabsons.
	Jau rakstīts, ka pārbaudi E. Repšes īpašumu lietā pēc sabiedrības par atklātību Delna lūguma ir uzsācis arī Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (KNAB), tomēr gan Delna, gan deputāti ir norādījuši uz neuzticību KNAB pārbaudei, jo tas atrodoties tiešā E. Repšes pakļautībā.
	E. Repše komisijas veidošanas "aktivitātes" ir nosaucis par "absurdām" un to "patieso mērķi" - par "klaji politisku (..), lai sariebtu savam politiskajam pretiniekam". Ē. Jēkabsons aicina saprast, ka šādas komisijas izveides "pašmērķis nav rakšana zem Repšes". Viņš norāda, ka mērķis ir vai nu dzēst šaubas par iespējamajām nelikumībām premjera darbā, vai arī tās apstiprināt.
Repše sola nepieļaut izmeklēšanas 
komisijas jaukšanos viņa privātajā dzīvē
BNS  01/25/04     Ja Saeimā tiešām tiks izveidota parlamentārās izmeklēšanas komisija, kas vētīs premjera Einara Repšes finanšu darījumus, Ministru prezidents ir gatavs pildīt likumu un atbildēt uz deputātu jautājumiem par viņa darījumiem, taču sola nepieļaut komisijas jaukšanos viņa privātajā dzīvē.
	Sarunā ar aģentūru BNS premjers norādīja, ka ir gatavs pildīt likumu un uzaicinājuma gadījumā ierasties uz izmeklēšanas komisijas sēdēm. "Taču visos jautājumos es būšu principiāls un uz jautājumiem atbildēšu skaidri un tieši. Nekāda rakņāšanās manās privātajās lietās nebūs un es arī ļoti ceru, ka šīs sēdes būs atklātas," sacīja Repše. 
	Premjers arī pauda nožēlu par to, ka šīs izmeklēšanas komisijas izveidi tik daudz parlamentāriešu ir atbalstījuši. "Tā ir muļķīga rīcība, šādā veidā tikai tiek diskreditēta tāda nopietna lieta, kā parlamentārā izmeklēšana," atzina premjers. Viņš arī pauda pārliecību, ka šīs komisijas vienīgais izveidošanas mērķis saistīts ar opozīcijā un arī atsevišķu pozīcijā esošu deputātu vēlmi "ekspluatēt šo nekustamo īpašumu iegādes tēmu ar mērķi pēc iespējas kaitēt manam kā premjera prestižam". 
	Viņš arī pauda neizpratni, kāpēc deputāti nav izrādījuši tikpat lielu dedzību noskaidrot visus apstākļus tādās lietās kā digitālās televīzijas skandāls vai, piemēram, ar Latvijas Austrumu robežas izbūvi saistīto līgumu slēgšana, savukārt šajā lietā, kur nav nekāda noziedzīga nodarījuma pazīmes, pēkšņi bijuši tik zinātkāri. 
	Jau vēstīts, ka premjers pērn iegādājies septiņus nekustamos īpašumus dažādās Latvijas vietās. Turklāt kredītus bankās to iegādei viņš ir saņēmis ar daudz zemākiem procentiem, nekā tās izsniedz parasti. Bankās paskaidroja, ka kredītus var piešķirt ar zemākiem procentiem, ja ir pārliecība par klienta maksātspēju un citiem jautājumiem. 
	Savukārt KNAB pārbaudīs, vai Repše nav pārkāpis likumu par interešu konflikta novēršanu valsts amatpersonu darbībā, saņemot bankās kredītus ar pazeminātiem procentiem nekustamā īpašuma iegādei.
Par Latgales zemi Repše maksājis brangi 
Diena  01/28/04     Tik dārgi kā premjers Einars Repše (JL) pērnruden nopircis īpašumus Latgalē, te par zemi neviens nav maksājis, atzīst pagastos. Par zemi pie Rāznas ezera premjers bez kaulēšanās samaksājis 10 000 latu par hektāru, kaut gan Kaunatas pagastā, kur atrodas ezers, zeme vidēji maksājot 1000 Ls/ha. Savukārt Ludzas rajonā nopirktā lauksaimniecības zeme pie ezera, pēc Istras pagastā sniegtajām ziņām, pirkta vismaz par divreiz dārgāku cenu. Premjers par hektāru zemes maksājis vidēji Ls 346, citi pircēji - Ls 100-150. Nekustamā īpašuma tirgus speciālisti atzīst, ka Latgalē pēdējā pusgadā arvien biežāk notiek tā saucamie spekulatīvie darījumi ar zemi, kad pircējs to nopircis, lai drīz vien pārdotu tālāk par augstāku cenu. 
	Šādi darījumi mākslīgi palielina cenas, un tās strauji aug. Arī E.Repše trīs īpašumus Latgalē - divus zemes gabalus pie Rāznas ezera un 141,1 ha lauksaimniecības zemes Ludzas rajona Istras pagastā - pircis no starpniekiem, kuri tos ieguvuši īsi pirms tālākpārdošanas premjeram. 
	Speciālisti prognozē, ka vislielāko cenu pieaugumu varētu piedzīvot lauksaimniecības zemes - cenu kāpums tuvāko gadu laikā varētu būt pat par 30-50%. Taču, kā Dienai atzina firmas Latio Latgales biroja pārstāvis Ivars Šapkins, cenas, visticamāk, stabilizēsies ap Ls 200-250 par hektāru. Lauksaimniecības zemes Latgalē nav īpaši auglīgas, un vienīgais iemesls cenu pieaugumam varētu būt tiešie maksājumi no ES par ainavas kopšanu. 
	Dārgāki varētu kļūt arī īpašumi pie Latgales ezeriem. Patlaban pie skaista ezera zemes hektārs maksā no Ls 600 līdz 800, reizēm ap Ls 1000. Iespējams, cena varētu pieaugt līdz pat Ls 6000 par hektāru. I.Šapkins pieļauj, ka zeme pie Rāznas varētu maksāt arī dārgāk, aptuveni tos pašus tagad premjera samaksātos Ls 10 000 par hektāru, jo otras tādas vietas Latvijā vairs neesot. 
	Kādreizējā atpūtas bāzē pie Rāznas ezera, kuras īpašnieks ir E.Repše un viņa partijas biedrs Latgales uzņēmējs Donāts Vanags (viņš, mēneša laikā nopirkdams un tālāk pārdodams pusi no īpašuma, uz premjera rēķina spējis nopelnīt Ls 22 000), redzamas divdesmit dažāda lieluma nepabeigtas baltu ķieģeļu mājiņas. Jaunie īpašnieki sākuši tās atjaunot. Kā apgalvo D.Vanags, jau šovasar mājiņas varētu iznomāt par Ls 20-25 diennaktī. Taču viņu mērķis esot iznomāt uz ilgāku laiku, tāpēc mēnesī cena varētu būt zemāka - līdz 200 latiem.
	Organizācijas Lauku ceļotājs prezidente Asnāte Ziemele atzīst, ka uz Latgali doties atpūsties vēlas daudzi un patlaban piedāvātā īres cena ir ļoti pieņemama, pat zema. Viņa gan piebilst, ka grūtāk būs atrast atpūtniekus, kuri vēlēsies pie ezera pavadīt mēnesi. Drīzāk mājiņu varētu izīrēt uz nedēļu. 
	"Vēl jau zeme Rāznas ezera krastā ir lēta, bet tās vērtība augs, un E.Repše varēs smiedamies nomaksāt visus kredītus," uzskata D.Vanags. "Ja tas skandāls nebeigsies, es varu šo zemi pie Rāznas ezera no viņa atpirkt par vēl augstāku cenu un nebūt nebūšu zaudētājs," viņš piebilst. Agrāk gan D.Vanags apgalvoja, ka tieši naudas trūkums viņam licis iesaistīt savā biznesā arī E.Repši, jo viens pats viņš šādu pirkumu un atjaunošanas darbus nebūtu varējis atļauties.
Uzsver inflācijas pieaugumu Latvijā
NRA  01/24/04     Sakarā ar īpaši veiksmīgiem pagājušā gada trešā ceturkšņa rādītājiem un izmaiņām vispārīgās tendencēs, Hansabank Markets ir izmainījusi visu trīs Baltijas valstu attīstības prognozes. Līdzīgi kā Latvijas Banka (LB), arī Hansabanka savā Baltijas makroekonomikas apskatā ir paaugstinājusi Latvijas IKP prognozes 2003. gadam.
	Iepriekšējo 6,2% vietā šobrīd Hansabanka prognozē pieaugumu no 7,1 līdz 7,4% apmērā. Arī LB šomēnes mainīja IKP prognozes Latvijai. Pagājušā gada IKP pieauguma 7% vietā tā savu prognozi palielinājusi uz 7,2%. Šogad LB prognozē Latvijas IKP pieaugumu aptuveni 7% apmērā, bet Hansabanka - tikai 6,4% pieaugumu. 
	Attiecībā uz inflāciju Hansabanka prognozē, ka tā pagājušajā gadā bijusi 4,2%. 2003. gada otrajā pusē vērotās tendences turpināšoties arī šogad, un 2004. gada inflācija tiek prognozēta 4,5%. Latvijas Bankas 2003. gadam izteiktā inflācijas prognoze ir 2,9%, bet šim gadam - 3,8%. Hansabanka uzsver, ka no šā gada janvāra par 15% paaugstināti elektroenerģijas tarifi privātpersonām, no jūlija par 2,4% būs kārtējais pieaugums gāzes tarifiem, savukārt dažām precēm cenas celsies PVN izmaiņu dēļ. Arī degvielai tiek prognozēts cenu pieaugums sakarā ar palielināto akcīzes nodevu dīzeļdegvielai un naftas obligāto rezervju prasībām. Hansabanka paredz arī, ka šogad turpināsies dolāra vājums pret eiro stiprumu, lai arī eiro pieaugums nebūs tik liels kā 2003. gadā. Pieaugs arī patērētāju pirktspēja un līdz ar to mājsaimniecību patēriņš pakalpojumu jomā. Tādējādi nākamo gadu laikā pakalpojumu cenas celšoties. 
	Vērtējot tekošā konta bilanci, Hansabanka izsaka prognozes, ka šogad situācija varētu nedaudz uzlaboties un no 9,4% deficīta, kas prognozēts 2003. gadā, pēc bankas domām, tas varētu šogad samazināties līdz 9,3%. LB 2003. gadā prognozē tekošā konta deficītu virs 9%, bet šogad jau 10%.
Latvijā ievērojami pieaugušas ražotāju cenas
NRA  01/23/04     Pērn Latvijā bijis lielākais ražotāju cenu pieaugums kopš 1996. gada. Ražotāju cenas gada laikā (līdz 2003. gada decembrim, salīdzinot ar attiecīgo laikposmu līdz 2002. gada decembrim) Latvijas rūpniecībā kopumā pieaugušas par 4,1%, liecina Centrālās statistikas pārvaldes dati. Savukārt, salīdzinot ar iepriekšējo mēnesi, ražotāju cenas decembrī nav mainījušās.
	Ražotāju cenu izmaiņām tirgus analītiķi visā pasaulē pievērš lielu uzmanību, jo tās lielā mērā raksturo attiecīgās valsts ekonomisko aktivitāti un ražošanas jaudu noslodzi. Tas, ka ražošanas cenas aug straujāk par patēriņa cenām, liecina par augstu rūpniecības aktivitāti. Latvijas rūpniecība lielā mērā ir orientēta uz eksportu, tāpēc ir sevišķi svarīgi, kā mainījušās ražotāju cenas eksporta precēm un tām, kuras tiek tirgotas iekšzemē.
	Salīdzinot ražotāju cenu dinamiku produkcijai, kas tiek realizēta vietējā tirgū, un produkcijai, kas tiek eksportēta, ir redzams, ka gada laikā cenas straujāk cēlušās eksportētajai produkcijai. Eksporta produkcijai cenas cēlušās par 5,7%, savukārt vietējā tirgū realizētajai produkcijai - par 3,1%; tas atbilst kopējam inflācijas līmenim. Situācija pasliktinājās gada pēdējā mēnesī, kad decembrī, salīdzinot ar novembri, cenas vietējā tirgū realizētajai produkcijai pieauga par 0,4%, vienlaikus samazinoties eksportētās produkcijas cenām par 0,6 procentiem.
	Runājot par atsevišķu produkcijas veidu ražotāju cenu izmaiņām, cenas pērn ievērojami cēlušās koksnes izstrādājumiem - par 7,6%. Ņemot vērā, ka šīs nozares kopapjoms Latvijas rūpniecības apgrozījumā veido vairāk nekā 600 miljonus latu, tad viegli aprēķināt, ka ražotājcenu pieauguma dēļ nozare papildus saņēmusi gandrīz 50 miljonus latu. Tāpat gada laikā par 12,0% pieaugušas ražotāju cenas mēbeļu ražošanā un par 9,0% ķīmisko vielu ražošanā. Pārtikas produktiem ražotājcenas kāpušas mazāk nekā patēriņa cenas - par 2,6%. Tas liecina par augstu iekšējo un ārējo konkurenci, kā arī par ražošanas jaudu nepietiekamu noslogotību. Pavisam nedaudz - par 1,2% - pieaugušas ražotāju cenas tekstilizstrādājumiem. Šī nozare savu produkciju galvenokārt eksportē, turklāt lielākoties uz eiro zonas valstīm; tur, pateicoties eiro kursa kāpumam, vajadzētu būt sevišķi lielam ražotājcenu kāpumam. Tas, ka šāda prognoze nav apstiprinājusies, liecina par konkurences pastiprināšanos šajā rūpniecības nozarē un par neizmantotām ražošanas jaudām.
	Ražotājcenas samazinājušās tieši nozarēm ar augstu pievienoto vērtību; iekārtu, mehānismu un darba mašīnu nozarē cenas gada laikā samazinājušās par 0,1%, bet elektrisko iekārtu un aparātu ražošanā - par 2,3%. Ņemot vērā iekšējā patēriņa cenu pieaugumu, samazinājums ir visai būtisks. Tas gan zināmā mērā saistīts arī ar ASV dolāra kursa kritumu, jo šīs preces lielākoties tiek realizētas austrumu tirgos, kur norēķinu vienība joprojām ir vērtību zaudējušais dolārs.
Klajā nāk dzejnieka Jāņa Steika 
nenopietni nopietno darbu izlase 
NRA  01/22/04      Izdevniecība Zinātne ar Latvijas Zinātnes padomes un Kultūrkapitāla fonda atbalstu klajā laidusi dzejnieka un mācītāja Jāņa Steika darbu izlasi. Grāmatā bez dzejnieka darbiem ir arī apcere par pašu Steiku. 
	Dzejnieka darbu izlase tapusi, pateicoties tās veidotājām - Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes dekānei Janīnai Kursītei un dadaisma un sirreālisma pētniecei literatūrā Janai Vērdiņai. 
	J. Steiks, saukts arī par "zelta muti", ar vienkāršu un skanīgu valodu, ar smīnu un humora pieskaņu spējis paraudzīties uz nopietnām lietām.
	"Steiks ir neiedomājamākais dzejnieks, viens izcils klasiķis. Viņš ir atraktīvākā parādība latviešu literatūrā, un lai kāds vien mēģina viņu pārspēt!" sacīja J. Kursīte. 
	Dzejnieks Jānis Rokpelnis atzina, ka tāds dzejnieks, kāds bija J. Steiks, piedzima tikai pēc vairākiem gadu desmitiem, un tas ir Uldis Bērziņš. Neviena cita, ar ko J. Steika daiļradi varētu salīdzināt, latviešu literatūrā pagaidām nav. 
Vizītkarte
•	Dzimis 1855. gada 29. jūnijā Valmieras rajonā
•	No 1873. līdz 1876. gadam mācījies Cimzes seminārā
•	Līdz 1885. gadam studējis teoloģiju Tērbatas universitātē
•	No 1894. gada - vācu draudzes mācītājs Tiflisā Kaukāzā
•	1905. gadā izceļoja uz ASV un strādāja par mācītāju latviešu luterāņu draudzēs Bostonā un Ņujorkā
•	1923. gadā atgriezies Latvijā un kļuvis par Limbažu draudzes mācītāju
•	1925. gadā savas dīvainās uzvedības dēļ tika atbrīvots no mācītāja amata
•	Miris 1932. gada septembrī.
Armijai derīga tikai ceturtdaļa jauniesaucamo 
BNS  01/23/04     Pagājušajā gadā Militārā dienesta iesaukšanas centrs par derīgiem dienestam armijā atzinis mazāk nekā ceturto daļu jauniesaucamo. Pērn centrs veicis apmēram 9000 pārbaužu, un tajās par derīgiem dienestam atzīti 23% jeb 2013 jaunieši, informēja centra vadītājs Juris Mačis. 2003.gadā armijā iesaukti pavisam 1320 karavīri. 
	Aizpērn centrs par derīgiem atzina trešo daļu jauniesaucamo jeb 2400 jauniešu. Mačis gan uzsvēra, ka lielais armijai derīgo puišu skaita samazinājums liecina ne tik daudz par viņu slikto veselību, cik par augstajām prasībām, kas attiecināmas uz jauniesaukto veselību. "Patiesībā prasības tiešām ir ļoti augstas, un, iespējams to latiņu vajadzētu pacelt vēl augstāk," teica Mačis. 
	Pusei jauniesaukto - 50,5% - ir arodizglītība, pamata vai nepabeigta vidējā izglītība. Vidējo un vidējo speciālo izglītību līdz iesaukšanai bija apguvuši 49% jauniesaukto, un tikai 0,5% no dienestā iesauktajiem bijuši ar augstāko vai nepabeigtu augstāko izglītību. 
	Mačis uzsvēra, ka centram nav problēmu nodrošināt armiju ar karavīriem, tomēr viņš prognozēja, ka nākamajos divos gados nodrošināt iesaukumu kļūs grūtāk. "Pēc gada pusotra izvairīšanās būs lielāka, jo nevienam negribēsies doties pēdējā iesaukumā," teica Mačis, norādot uz Latvijas apņemšanos no 2007.gada pāriet uz profesionālu armiju. 
No Irākas atgriezušies Latvijas karavīri
BNS  01/24/04     Pēc pusgadu ilgas miera uzturēšanas misijas Irākā sestdienas naktī mājās atgriezās 104 Latvijas karavīri, informēja Nacionālo bruņoto spēku preses virsnieks Uldis Davidovs. 
Karavīri ceļā pavadīja apmēram diennakti un jūtas labi. Sākot ar pirmdienu, karavīri dosies desmit dienas ilgā atvaļinājumā, bet 13. februārī paredzēta viņu oficiāla sagaidīšana un sveikšana. 
	Mājup pārbraukušos kareivjus jau janvāra vidū nomainīja jauna latviešu vienība, arī tā miera uzturēšanas misijā pavadīs sešus mēnešus. 
	Starptautiskajā miera nodrošināšanas operācijā Irākā šobrīd piedalās apmēram 120 Latvijas karavīri, bet kopumā miera uzturēšanas misijās šogad atradīsies 238 latviešu karavīri, kas ir līdz šim lielākais ārvalstīs dienošo Latvijas miera uzturētāju skaits. 
Lai Latvijas vēsture nebūtu sfinksa
NRA  01/26/04     Konferenci Pētīsim un zināsim Latvijas nacionālās vēstures norises kopā ar Rīgas Latviešu biedrību, Latvijas Skolotāju savienību rīkoja Austrālijas un Latvijas biedrība. Tā bija veltīta Latvijas de iure atzīšanas (1921) un Austrālijas Savienības proklamēšanas (1901) gadadienai. Starp šim abām atcerēm nav tikai formāls sakars.
	Kā konferences ievadā sacīja bijušais Latvijas vēstnieks ANO Ņujorkā Jānis Priedkalns, Austrālija pēc II pasaules kara uzņēmusi apmēram 25 000 mūsu tautiešu, un augstu novērtēta baltiešu ietekme uz šīs valsts ārpolitiku. Tomēr vislielāko interesi izraisīja Latvijas vēstures lūzumpunktu profesionāls aplūkojums. Vēsturnieks Ēriks Jēkabsons analizēja Latvijas neatkarības militārās cīņas dažādās frontēs, kas turpinājās pat vēl pēc Latgales atbrīvošanas operācijas 1920. gada janvārī. LU profesors Ilgvars Butulis ieskatījās 1918. gada beigās Latvijā iznākošās preses (Baltijas Vēstnesis, Jaunākās Ziņas, Jaunā Latvija, Sarkanais Karogs u. c.) slejās, kas no atšķirīgiem skatpunktiem vērtēja toreiz naidīgu spēku ielenkumā dzimušās valsts izredzes.
	Pagrieziena punkts tās turpmākajā liktenī noteikti bija 1921. gada 26. janvāris, kad Latviju de iure atzina Itālija, Lielbritānija, Francija, Beļģija un Japāna. RLB biedrībā notikusī konference parādīja arī to, ka paliek vēl daudz diskutējamu jautājumu par Latvijas vēstures mācīšanu skolās, par patriotisko audzināšanu un izvērtējumu ne tikai 1905. gada revolūcijai.
Vaskam divas balvas Kannās 
Diena  01/27/04    Komponistu Pēteri Vasku vairāk par personiskajiem panākumiem iepriecina tas, ka atkal labā nozīmē daudzināts Latvijas vārds.
	Pētera Vaska mūzikas albums saņēmis arī Gada mūzikas ieraksta titulu
	Pētera Vaska mūzikas albums pirmdien saņēmis starptautiskā mūzikas gadatirgus MIDEM galveno balvu Gada mūzikas ieraksts. Somijas mūziķu ierakstītais un ierakstu firmas Ondine izdotais albums, kurā iekļauta P.Vaska 2.simfonija un vijoļkoncerts Tālā gaisma, atzīts par labāko arī XX gs. orķestra mūzikas kategorijā.
	Šo albumu ierakstījuši Tamperes Filharmonijas orķestris un Ostrobotnijas kamerorķestris diriģentu Jona Stūrgorda un Juhas Kangasa vadībā, turklāt J.Stūrgords ir arī solists vijoļkoncerta atskaņojumā.
	Kannu Klasiskās mūzikas balva pastāv jau 10 gadu, ir ietekmīga mūzikas apritē, un to piešķir ikgadējā starptautiskajā mūzikas gadatirgū MIDEM. Kandidātus 20 kategorijās nosauc un par laureātiem balso astoņu valstu mūzikas žurnālu kritiķi, bet Gada mūzikas ierakstu izvēlas galvenie redaktori.
	"Kannu klasiskās mūzikas balvas mums ir ļoti būtiskas. Pateicoties plašajai starptautiskajai publicitātei, aug gan Ondine, gan mūsdienu klasiskās mūzikas industrijas prestižs. Mums veicies iegūt jau sešas Kannu balvas, taču pirmoreiz mūsu albums godāts par Gada ierakstu," Dienai pa tālruni no Kannām priekā dalījās Ondine ģenerāldirektors Reijo Kīlonens.
	Pēteris Vasks par notikušo bija ne mazāk pārsteigts, kā pagājušā gada nogalē uzzinot par Kronosa kvarteta ierakstītā viņa autoralbuma nomināciju Grammy balvai. Tikko Kannās dubulti apbalvotais CD pagaidām ir vienīgais Ondine izdotais P.Vaska mūzikas albums, taču ar komponistu jau runāts par iespēju ierakstīt nākamos darbus.